Tervetuloa Jerusalem studioon!
2015 on ollut tapahtumarikas vuosi Israelissa ja koko Lähi-idässä.
Tässä ja ensi viikon ohjelmassa keskustelemme vuoden tapahtumista.
Tänään keskitymme Israeliin.
Vieraanamme on reservin eversti Miri Eisin, -
Israelin julkisuuskuvan, tiedustelun ja turvallisuuden asiantuntija, -
tervetuloa!
Tervetuloa myös TV7:n analyytikko Amir Oren!
Aloitan Israelin vaaleista, joilla oli suuri merkitys.
Vaalit olivat toiset hyvin lyhyessä ajassa.
Amir, avaisitko tämän aiheen?
Hienoa, että täällä on eversti Eisen, joka on näiden alojen asiantuntija.
2015 on ollut muutoksen vuosi Lähi-idässä.
Israel on tavallaan jäänyt syrjään.
Se ei ole ollut tapahtumien keskipisteessä.
Siksi vuoden alkupuolella olleet vaalit eivät tuoneet suuria muutoksia.
Benjamin Netanjahu valittiin uudelleen.
Hän kokosi hallituksensa eri tavalla kuin pari vuotta sitten.
Hänen linjaansa ei kuulu rohkeita visioita eikä läpimurtoja -
diplomatian ja politiikan saralla.
Hän pyrkii pikemminkin säilyttämään nykytilanteen.
Toistaiseksi tämä linja on pitänyt, -
koska mikään ulkoinen voima ei aja Israelia muuttamaan politiikkaansa.
Johdonmukaisuus on ollut Israelin etu.
Lähi-idän myllerrysten ja sisällissotien keskellä -
Israel on pitänyt vaalit.
Se kertoo voimastamme.
Tällä kertaa Netanjahun asema vahvistui.
Hän sai puolueensa kanssa koottua kapean hallituksen.
Se hallitus on kuin yhtä suurta puoluetta.
Yllättävää kyllä Netanjahu on hallituksen jäsenistä maltillisin.
Sillä on suuri vaikutus Israelin politiikkaan, -
niin maan sisällä kuin Lähi-idässäkin.
Eräs viranomainen sanoi hiljattain, -
että jos Jerusalemin kaduilla valitsee satunnaisesti 20 ihmistä, -
ja kysyy heidän mielipidettään, -
heistä ehkä 18 on kovan linjan kannattajia, -
jotka vastustavat kaikkia kompromisseja -
palestiinalaisten kanssa.
Kaksi olisi maltillisia. Hallituksesta ei löydy niitä kahtakaan.
Netanjahun linja on suhteellisesti vähemmän kova, -
mutta "maltillinen" on ehkä liioittelua.
Keskustelimme diplomaattisesta pattitilanteesta -
tai siitä, että diplomaattista puolta ei ole lähdetty viemään eteenpäin.
Vuoden alussa palestiinalaiset vetosivat -
Haagin kansainväliseen rikostuomioistuimeen.
He vaativat jäseneksi pääsyä väittäen, -
että se edistäisi rauhaa Israelin ja palestiinalaisten välillä.
Israel kiisti väitteen sanoen, -
että se jäädyttäisi neuvottelut entistäkin enemmän.
Mitä sanotte tästä?
Palestiinalaiset ovat aina halunneet kansainvälistää konfliktin.
He pitävät Israelia vahvempana osapuolena.
He ovat itse hyvin hiekkoja.
Tilanteen tasapainottamiseksi he tarvitsevat maailman tukea.
Kansainvälinen rikostuomioistuin on vain yksi foorumi.
Heidän tärkein toimintakenttänsä on USA:n poliittiset markkinat.
He muistavat, -
kun ulkoministeri Kerry yritti välittää jonkinlaisen mallin vuonna 2014, -
mikä estyi kesän 2014 tapahtumien seurauksena.
Se alkoi, kun kolme israelilaisnuorta siepattiin ja murhattiin Länsirannalla.
Sitten tuli operaatio Suojakallio, ja diplomatia jumiutui.
Palestiinalaiset seuraavat USA:n poliittista kelloa.
Presidentin- ja kongressivaalit lähestyvät.
Siksi he pitkittävät tilannetta esimerkiksi Haagin tuomioistuimessa.
Olen samaa mieltä, mutta toisaalta eri mieltä.
Tänä vuonna kukaan ei ole kiinnittänyt huomiota palestiinalaisiin.
Heille on tärkeää saada maailman huomio, -
mutta tänä vuonna Iran ja Syyria ovat olleet etualalla.
Palestiinalaisten asia on jäänyt taka-alalle.
Israelin kovan linjan hallitukselle se sopii hyvin, -
koska jos asia nousisi esiin, se voisi kaataa hallituksen.
Jos Israel neuvottelisi, eräät hallituksen jäsenet eroaisivat.
Neuvotteluja ei nyt käydä, -
koska maailmaa kiinnostaa nyt muut asiat palestiinalaisten sijaan.
Lisäksi palestiinalaisten ei edes kannata neuvotella Israelin kanssa.
Se pahentaa tilannetta entisestään.
He saisivat Israelin kanssa neuvottelemalla vähemmän, -
kuin jos maailma pakottaisi Israelin ratkaisuun.
Palestiinalaisilla tarkoitetaan -
toisaalta Abbasin johtamaa palestiinalaishallintoa Länsirannalla -
ja toisaalta Hamasin johtamaa Gazaa.
Nämä eivät tule toimeen keskenään.
Israelin turvallisuutta on perinteisesti uhannut kolme eri tahoa: -
sitä ympäröivät arabimaat valtavine armeijoineen, -
jotka voivat hyökätä Israeliin vakavin seurauksin, -
palestiinalaisyhteisö, joka ei ole kovin vahva vihollinen, -
ja suurvallat etenkin kylmän sodan aikaan.
Nyt kylmä sota on ohi, -
ja arabiarmeijat ovat joko hajonneet, tai ne taistelevat toisiaan vastaan.
Vain palestiinalaiset ovat jäljellä.
Israel haluaa ainoastaan pitää Gazan uhan hallinnassa.
Sen täytyy myös pitää silmällä Hizbollahia pohjoisessa.
Länsirannalla Israel tekee hyvää yhteistyötä -
Abbasin johtamien turvallisuusjoukkojen kanssa.
Tällä hetkellä terrorismi ei ole siellä kovin suuri ongelma, -
vaikka se toki aiheuttaa kärsimystä.
Juuri tunti sitten täällä Jerusalemissa tehtiin taas terrori-isku -
vain parinsadan metrin päässä täältä.
Kokonaiskuvan näkökulmasta tilanne on kuitenkin siedettävä.
Seuraava aihe, johon te kummatkin olettekin jo viitanneet, -
on tämänvuotinen Gazan sota.
Eversti Eisen, miten Israel suhtautuu tähän sotaan?
Israel käytti suurta voimaa islamistisen Hamasin nujertamiseksi.
Israel kuitenkin vetäytyi ennen operaation loppuunsaattamista.
Se päätti antaa Hamasin pysyä vallassa.
Israelissa on ollut vaalit ja hallinto on vaihtunut -
viime kesän Gazan sodan jälkeen.
Gaza on sen jälkeen heikentynyt.
Israel on taas saanut vakautettua tilanteen.
Israel ei ole täydellinen, mutta se on suvereeni valtio, -
joka yrittää suojella Gazan lähistön asukkaita.
Taas viime yönä raketteja ammuttiin Israeliin.
Rakettituli on kuitenkin vähentynyt, mikä on parantanut elämää alueella.
Hallitus lupasi tukahduttaa rakettitulen kokonaan, -
mutta vuoden 2015 aikana Israeliin on ammuttu 21 rakettia.
Olen eri mieltä, sillä kuuntelen puheita tarkkaan.
Viime kesänä seurasin pääministerin ja puolustusministerin puheita.
He puhuivat varovasti.
He eivät koskaan väittäneet, että tulitusta voisi lopettaa täysin.
21 rakettia ei ole verrattavissa aiempien vuosien rakettimääriin.
Puolustuksellisesti ajatellen muutos on hämmästyttävä, -
sillä Hamasin motiivit eivät ole muuttuneet.
Hamas on nyt yrittänyt hyödyntää toisten terrori-iskuja.
Olemme pitäneet Hamasia terrorin alkuunpanijana.
Viime kuukausien tapahtumat Israelissa ja Länsirannalla -
eivät välttämättä ole olleet Hamasin johtamia.
Hamas kuitenkin ottaa kunnian niistä itselleen.
Se yrittää ujuttautua terrorismin eturintamaan.
Nyt on nähtävissä eräs uusi huolestuttava ilmiö.
Yhä enemmän ihmisiä tulee Gazan kaistaleen raja-aidalle -
aiheuttamaan kitkaa.
Olen huolissani tästä tilanteesta. Mitäköhän mieltä Amir on tästä?
Mitä ihmettä teemme, kun Gazan rajalla on 10 000 ihmistä?
Tätä olen pelännyt jo vuosia.
Nämä ovat aina väkivaltaisen näköisiä ihmisiä.
Heidän joukossaan on naisia ja lapsia, ja lisää tulee joka päivä.
Herra Oren, kommentoisitteko eversti Eisenin toteamukseen, -
että suurin osa 21 raketista ei ole Hamasin ampumia?
Niiden takana ovat ISISin kannattajat.
Israel kuitenkin pitää Hamasia vastuussa kaikista raketeista, -
jotka ammutaan sen hallitsemalta Gazan kaistaleelta.
Miten Israel on käsitellyt tätä uhkaa Gazan sodan jälkeen?
Kylmän sodan aikana puhuttiin -
Washingtonin ja Moskovan välisestä kauhun tasapainosta.
Tässäkin tapauksessa pelote pidättelee Hamasia, -
mutta niin Israeliakin.
Israel ei yritä tuhota Hamasia, -
koska se haluaa Gazaan jonkinlaisen hallinnon, -
joka voi huolehtia sen väestöstä.
Muuten Israelin vastuulle jäisi lähes 2 miljoonaa palestiinalaista.
Nyt Israel käyttää pelotetta Hamasia vastaan.
Israel puolestaan muistaa 50 päivää kestäneen rakettitulituksen -
kesällä 2014.
Ben Gurionin lentokenttä suljettiin lähes kahdeksi päiväksi.
Sitä Israel ei enää tahdo.
Hamas on "fatahisoitunut".
Fatah on maltillisempi palestiinalaisjärjestö.
Hamas on ollut sitä sotaisampi, -
mutta nyt kun se hallitsee Gazaa, se on vastuussa alueestaan.
Sen on tasapainotettava kiihkonsa ja päivittäisten velvollisuutensa välillä.
Se täytyy myös pitää kurissa siitä irrottautuneet ryhmät, -
jotka yrittävät ampua raketteja Israeliin.
Sen täytyy taistella myös ISISiä vastaan.
Ansar Bait al-Maqdis on nyt ISISin Siinain provinssi.
ISIS on Hamasia äärimmäisempi.
Hamasilla on myös vihamielinen naapuri, Sisin johtama Egypti.
Tässä tilanteessa Hamas pysyttelee mielellään rauhallisena.
Se yrittää kyllä saada aikaan levottomuutta Länsirannalla, -
koska se ei ole vastuussa Länsirannasta.
Kuitenkin viime kuukausina, -
kun on tehty puukotusiskuja ja törmäysiskuja autoilla, -
Hamas ei ole pystynyt tekemään itsemurhaiskuja, -
tai ehkä se ei ole halunnut.
Eversti Eisenin mukaan -
Hamas on kehottanut Länsirannan palestiinalaisia iskuihin.
Kyllä, koska se haluaa niistä kunnian.
Se ei ole kuitenkaan sama asia, kuin tehdä iskuja itse.
Israelin turvallisuusjoukot ovat kitkenet tehokkaasti -
palestiinalaisten turvallisuuspalvelun kanssa -
Hamasin ja islamilaisen jihadin toimintaa Länsirannalla.
Tämän vuoden päätapahtuma oli P5+1-maiden ja Iranin neuvottelut, -
joiden tavoitteena oli poistaa Iranin talouden lamauttaneet pakotteet -
ja toisaalta rajoittaa Iranin ydinaseohjelmaa -
ja sen kykyä valmistaa ydinaseita.
Eversti Eisen, miten Israel suhtautuu ydinsopimukseen, -
joka solmittiin tämän vuoden heinäkuussa?
Israel toivoi, että se olisi ollut ankarampi Irania kohtaan.
Monet Israelin hallintoviranomaiset ovat sanoneet sitä liian avokätiseksi.
Tämä vuosi on nyt lopuillaan.
Jo nyt vaikuttaa siltä, ettei sopimus merkitse mitään.
Kukaan israelilainen ei pidä sitä sopimusta hyvänä.
Joidenkin mukaan se on kelvollinen, mutta se olisi voinut olla parempi.
Lähi-idän yleinen tilanne on pahentunut.
Iran osallistuu nyt suoremmin Syyrian sisällissotaan.
Se johtuu P5+1-maiden ja Iranin sopimuksesta.
Nyt Iran on aktiivinen Jemenissä.
Se on saanut pontta tänä kesänä solmimastaan sopimuksesta, -
joka täyttää Iranin tarpeet.
Odotan kuitenkin sitä vaihetta, -
jonka toivon tulevan vuonna 2016.
Tänä kesänä maailma ei kiinnittänyt huomiota eräisiin sopimuskohtiin, -
joita Iran ei aio noudattaa.
Nyt IAEA ja tarkastajat sanovat, ettei Iran toimi niin kuin pitäisi, -
mikä merkitsee sitä, ettei pakotteita poisteta.
Monet eivät ole tietoisia siitä, että pakotteita ei ole vielä poistettu.
Iranin on sitä ennen avattava tietyt asiat.
Iran ei ole avannut niitä.
On merkittävää, jos pakotteita ei poistetakaan.
Otitte esiin tärkeitä seikkoja.
Herra Oren, Israel on ollut Irania kohtaan järkähtämätön.
IAEA julkaisi artikkelin siitä, mitä on tehty median ulottumattomissa.
Sen mukaan Iran on tavoitellut ydinasetta vasta vuodesta 2010, -
eikä vuodesta 2003, mikä aluksi oli Israelin käsitys.
Iran on samaan aikaan testannut ballistisia ohjuksia.
Tästä kaikesta Israel varoitti maailmaa, -
mutta maailma ei välitä siitä.
USA:n ulkoministeri välttelee vastaamista kysymyksiin, -
jotka koskevat USA:n reaktiota näihin asioihin.
Kaikkia Irania koskevia huolia ei saisi niputtaa yhteen.
Iranin ydinaseohjelma oli Israelille eksistentiaalinen uhka.
Se saattaa ilmaantua uudelleen muutaman vuoden kuluessa.
Parhaiden tiedusteluun pohjautuvien arvioiden mukaan, -
Iran on toistaiseksi noudattanut omien etujensa nimissä -
sopimuksen henkeä, joskaan ei kirjainta.
Reaalipolitiikassa valtiot tietysti toimivat omien etujensa mukaan.
Iranilla on syynsä toimia näin.
5―10 vuoden kuluttua se saattaa aloittaa ydinaseohjelmansa uudelleen.
Nyt Israelilla on kuitenkin tilaisuus.
Israel voi hyödyntää nämä 5―10 vuotta -
virkistääkseen yhteiskuntaansa ja talouttaan, -
ja parantaakseen suhteitaan naapurimaihin, -
kuten Saudi-Arabiaan ja muihin Persianlahden maihin.
Jos Israel onnistuu siinä, - se saattaa olla vuonna 2025 -
paremmassa asemassa Irania vastaan.
Liittolaistensa sodissa Iran on joskus hyvien puolella, -
mutta yleensä pahojen.
Keskustelemme lisää Iranista seuraavassa ohjelmassa, -
jossa kerrataan vuoden tapahtumia Lähi-idässä.
Nyt haluan keskustella Israelin väkivalta-aallosta.
Se on jatkunut jo 11 viikkoa, eikä laantumisen merkkejä ole näkyvissä.
Tänään tehtiin jälleen raketti-isku ja ajoneuvoisku.
Haluan keskittyä ilmiön luonteeseen. Se alkoi uskonnollisella retoriikalla.
Kuten sanoitte, palestiinalaiset ovat jääneet huomiotta.
Siksi he yrittävät saada katseet kääntymään -
Israelin ja palestiinalaisten konfliktiin.
He ajavat agendaansa uusin keinoin. Miten Israel vastaa siihen?
Sotilaallisia keinoja ei juurikaan ole.
Israel tekee jo kaikkea sitä, mitä voi.
Israel ei halua estää -
2,5 miljoonaa ihmistä liikkumasta ja käymässä töissä.
On tärkeää tietää, miksi nämä ihmiset tekevät iskuja.
En tarkoita, että hyväksyisin iskut, -
mutta syiden tunteminen tehostaa sotilaallista toimintaa.
Tarkastuspisteillä ja suluilla voidaan estää heidän liikkumisensa, -
mutta sillä on seurauksensa, ja niistä kärsimme nyt.
Jerusalem on vaikein kitkakohta.
Jerusalemin arabit asuvat Israelissa ilman Israelin kansalaisuutta, -
mutta he eivät kuulu myöskään palestiinalaishallintoon.
He asuvat omilla asuinalueillaan al-Aqsa keskuksenaan.
Israelin armeija ei ole vastuussa Jerusalemista.
Minulle on ollut huolestuttavaa nähdä -
Jerusalemiin sijoitettuja israelilaissotilaita.
Sotilaita ei ole ennen sijoitettu Jerusalemiin, -
vaan se on ollut poliisin ja rajavartioston vastuulla.
Vuodesta 1967 lähtien.
Olemme tulleet tilanteeseen, jossa Jerusalemissa tarvitaan sotilaita.
Se kuvaa hyvin kaupungin turvattomuutta.
Iskuja ei voi lopettaa, ellei kaikilta oteta veitsiä ja autoja pois.
Ei niin voi tehdä.
Tämän ilmiön luonne on monitahoinen.
Se ei ole vain uskonnollinen konflikti, -
eikä kyse ole vain epätoivosta, al-Aqsasta, näköalattomista nuorista, -
tai mihinkään kuulumattomista jerusalemilaisista.
Mitään näistä ei voi ratkaista sotilaallisesti.
Miri Eisen on oikeassa.
Poliisi on muuttanut toimintatyyliään.
Joukkoja on aina valmiina tulemaan paikalle, jos jotain tapahtuu, -
mutta poliiseja ei yleensä ole joka kadunkulmassa.
Kun tämä väkivalta-aalto alkoi, -
Israel alkoi käyttää partiopoliiseja ja eliittijoukkojen sotilaspareja -
turvallisuuden tunteen lisäämiseksi.
Sotilaallisestihan siinä ei ole järkeä, -
koska sotilaat joutuvat iskujen kohteiksi.
Jerusalemin jokainen asuinalue on israelilainen San Bernardino.
Kalifornian San Bernardinossa tapahtui verilöyly, -
koska hyökkääjät saivat käsiinsä tuliaseita.
Israelissa turvajoukot ja armeija estävät sen, -
joten iskut tehdään veitsillä ja autoilla.
Se on tietysti ikävää, mutta tilanne on siedettävä.
Viimeinen aihe on Israelin kansainväliset suhteet -
Yhdysvaltoihin ja Euroopan unioniin.
Viime kuussa EU päätti siirtokuntien tuotteiden merkitsemisestä.
Se koskee myös Itä-Jerusalemia ja Golania.
Eversti Eisen, mitä mieltä olette tästä?
Tämä voi vielä pahentua.
Israel puhuu turvallisuudesta, mutta Eurooppa humanitaarisuudesta.
Ellemme opi käyttämään samaa humanitaarisuuden kieltä, -
emmekä ymmärrä, -
että turvallisuuden kieli on mielentila eikä vain politiikkaa, -
tilanne vain pahenee.
Siirtokunnilla ei ole paljonkaan tekemistä turvallisuuden kanssa.
Monen israelilaisen mielestä ne heikentävät sitä.
Siirtokuntien tuotteiden merkitseminen ei vahingoita Israelin turvallisuutta.
Ne ovat kaksi eri asiaa.
Se on kuitenkin poliittinen kannanotto.
Ne ovat vain sanoja.
Aika on lopussa. Kiitos eversti Eisen ja herra Oren!
Tässä tapahtumarikkaassa vuodessa olisi ollut enemmänkin keskusteltavaa.
Valitettavasti meillä on vain puoli tuntia aikaa.
Kiitos myös katsojille! Palatkaa seuraamme ensi viikolla, -
jolloin kertaamme koko Lähi-idän tapahtumia vuonna 2015.
Olet juuri katsonut Jerusalem studio -ohjelman.
Mikäli ohjelma oli sinusta antoisa, voit tukea Heaven TV7 Jerusalemia.
Soita 0600-10077 tai käytä ruudun viitenumeroa.
Lahjoittaa voi myös PayPalin kautta.
Lahjoituksesi mahdollistaa Jerusalem studion.
Suomennos: Hannele Lehtoranta