JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
2015. a on olnud sündmusterikas nii Iisraeli kui regiooni jaoks.
Ülevaate tegemiseks meenutame ja analüüsime erinevaid sündmusi
nii tänases kui ka järgmises saates.
Täna keskendume Iisraelile. Stuudios on reservikolonel Miri Eisin,
Iisraeli kodu- ja välismaise avaliku maine ekspert
ning Iisraeli luure ja julgeolekuekspert.
Tervitan ka TV7 analüütikut Amir Orenit.
Alustaksin Iisraeli valimistest,
mis olid üsna märkimisväärsed.
Väga lühikese aja jooksul toimusid teised valimised.
Alustame neist, Amir.
On tore, et kohal on kolonel Eisen,
kes on suurepärane ohvitser ja ekspert mainitud teemadel.
2015. aasta on olnud regioonis üleminekuaasta.
Iisrael on mõnes mõttes kõrvale lükatud.
Iisrael pole olnud sündmuste keskmes.
Seepärast ei muutnud I kvartalis toimunud valimised suurt midagi.
Benjamin Netanyahu valiti tagasi ja jäi võimule.
Ta moodustas oma kabineti
varasemast veidi erinevalt.
Tema poliitika ei näinud ette mingeid julgeid muutusi
või läbimurret ei sõjalises ega diplomaatilises vallas,
vaid pigem status quod.
Hetkel peab see poliitika vastu, kuna puuduvad välisjõud,
kes sunniksid Iisraeli oma poliitikat oluliselt muutma.
Kolonel Eisin? - Üks kenasid asju Iisraelis on järjepidevus.
Kogu Lähis-Ida kaose valguses
toimusid meil keset kodusõdu valimised.
See näitab meie tugevust
ja lisaksin, et Netanyahu sai seekord veel rohkem jõudu.
Kuigi järjepidev, õnnestus tal luua Likudiga kitsapõhjaline koalitsioon,
mis on peamiselt küll üks suur partei. Ja ma ei uskunud, et seda ütleksin,
kuid leian, et ta on mõõdukaim isik oma kabinetis.
Sellel on olnud suur mõju Iisraeli poliitikale.
Kui Netanyahu on kabineti mõõdukaim tegelane,
siis mida tähendab see nii Iisraeli kui regiooni jaoks?
Üks kõrgem riigitegelane ütles mulle hiljuti,
et kui Jeruusalemmas ringi kõndida ja valida 20 suvalist möödujat
ning küsida nende arvamust,
siis kümme 20st võivad olla karmi liini pooldajad,
kes oleksid igasuguste kompromisside vastu palestiinlastega,
kuid kaks oleksid mõõdukad.
Kabinetis ei leia isegi kahte.
Suhteliselt öeldes pole Netanyahu tõesti liialt karmikäeline,
tema mõõdukuse puhul on ehk tegu eufemismiga.
Kui räägime diplomaatilisest patiseisust,
millega te alustasite, hr Oren, ja millega edasi läheme,
siis aasta alguses pöördusid palestiinlased ICCsse
ehk Haagi Rahvusvahelisse Kriminaalkohtusse,
ja nõudsid erinevate reeglite alusel liikmestaatust,
väites, et sellest saab hüppelaud
rahu edendamiseks palestiinlaste ja Iisraeli vahel.
Iisrael väitis vastu,
et see ajab vaid kõnelused veelgi sügavamale ummikusse.
Mis teie ütlete?
Palestiinlased on alati tahtnud konflikti rahvusvaheliseks muuta.
Nende meelest on Iisrael tugevam pool ja nemad nõrgukesed.
Ja tasakaalu saavutamiseks tuleb kaasata maailma rahvad.
ICC on vaid üks väljund.
Olulisim areen nende jaoks on USA poliitturg.
Nad vaatasid tagasi 2014. a peale,
mil USA välisminister Kerry püüdis mingit valemit vahendada,
kuid sattus ummikusse seoses suvel toimunuga.
Kõigepealt rööviti ja mõrvati Läänekaldal kolm Iisraeli teismelist,
järgnes operatsioon Protective Edge. Diplomaatia ei jõudnud kuhugi.
Nad vaatasid USA poliitilist kella
ja nägid, et peagi toimuvad presidendi- ja kongressi valimised.
Nad teavad, et keegi midagi ei tee ja nii nad venitavad nii ICCs kui mujal.
Kolonel Eisin? - Olen nõus ja ei ole ka.
Tänavu pole palestiinlased kellegi radaril olnud.
Palestiinlaste peamine eesmärk on maailmas tähelepanu äratada.
Tänavu on maailma tähelepanu Iraanil ja Süüria sõjal
ning Venemaa osalusel seal.
Palestiinlaste küsimus on tahaplaanile jäänud.
Iisraeli areenil, kus toimusid valimised ja kus valitsus on üsna karmikäeline,
on väga mugav, et see küsimus pole keskmes,
kuna see võiks kabineti lõhki ajada.
Kui Iisrael kõnelusi peaks, siis mõned valitsusliikmed lahkuksid.
Hetkel probleeme pole, kuna kõnelusi ei toimu.
Asi pole selles, et maailm ei vaataks palestiinlasi,
vaid nende fookus on teistel asjadel.
Palestiinlastel pole minu meelest kasulik Iisraeliga kõnelusi pidada.
See muudab asja veel hullemaks.
Kõnelustelt saadav on nende meelest vähem kui see,
et maailm sunnib lahenduse Iisraelile peale.
Palestiinlastel on Läänekaldal Palestiina omavalitsus
president Abbasi juhtimisel ja Gazas valitseb Hamas,
ning nad ei suuda end kokku võtta.
Vaadates seda Iisraeli riikliku julgeoleku planeerijate vaatevinklist,
siis Iisrael on riikliku julgeoleku probleemide vallas
tavaliselt vastamisi kolme struktuuriga.
Naabruses asuvad araabiamaad oma suurte sõjavägedega,
mis võisid Iisraeli tungida ja seda halvata;
palestiinlaste kogukond, kes pole väga võimas vaenlane,
ja kolmandaks suurvõimud,
eriti külma sõja ajal USA-NSVL konkurentsi käigus.
Külm sõda on läbi
ja araabia armeed on kas lagunenud
või hõivatud üksteisega.
Iisraelile on jäänud palestiinlased.
Vastasseisus palestiinlastega tahab Iisrael vaos hoida Gaza-ohtu,
peab põhjas Hezbollah'l silma peal hoidma, sellest hiljem,
ja Läänekaldal on hea koostöö
julgeolekuteenistusega president Abbasi võimu all.
Ja hetkel käimasolev terrorism pole kõige hullem.
Muidugi on see väga valus.
Jeruusalemmas toimus paari tunni eest uus terrorirünnak,
siit vaid mõnesaja meetri kaugusel.
Aga kui vaadata seda makrotasandil,
on seda võimalik vaos hoida.
Järgmist teemat olete te mõlemad juba maininud.
Tänavune sõda Gazaga. See pole esimene sõda Gazas.
Kolonel Eisin, kuidas näeb Iisrael seekord seda sõda,
mis on olnud väga otsustav
jõu kasutamise ja Hamasi kukutamise aspektist?
Samal ajal ei viidud kõiki ülesandeid päris lõpule
ja otsustati Hamas võimule jätta.
Samal ajal, kui Iisraelis on toimunud valimised ja muutus valitsuses
pärast mullusuviseid sündmusi ja sõda Hamasi vastu Gazas,
on Gaza sektor 1,5 aastat hiljem palju hullemas seisus.
Iisraeli riigil õnnestus olukord stabiliseerida.
Meil on teine lähenemine. Meil on piirid ja me pole täiuslikud,
kuid oleme suveräänne riik
ja püüame tagada mingit turvalisust Gaza naabruse elanikele.
Eile tulistati Iisraeli taas rakett, kuid see on olnud juhuslikum.
Iisraellaste elu Gaza ümbruses on parem olnud.
Valitsus siiski lubas raketitule täielikult summutada
ja tänavu tulistatud 21 raketti on ikkagi mingi näitaja.
Antud juhul pole ma nõus ja ütlen, et kuulan hoolikalt, mida öeldakse.
Kuulasin eelmisel suvel hoolikalt peaministrit ja kaitseministrit.
Ma ei räägi teistest. Nad olid väga ettevaatlikud.
Nad ei öelnud, et seda saab täielikult summutada,
vaid, et juhuslik raketituli võib alatiseks jääda.
Ma ei taha öelda, et see kerge on, aga 21 raketti kogu 2015. a jooksul
pole võrreldav varasemate aastatega.
Sõjalisest vaatevinklist on see üsna hea tulemus.
Gazalaste elu pole paranenud ja neil on kõik motiivid,
et midagi ette võtta.
Hetkel on huvitav, et Hamas püüab terrorismil liugu lasta.
Oleme alati Hamasi terrori algatajaks pidanud.
Viimase kolme kuu sündmused Jeruusalemmas, Iisraelis
ja Läänekaldal, mitte Gazas, on olnud äärmiselt Hamasi-vabad.
Hamas aga seisab püsti ja väidab, et selle taga on nemad,
kuigi see pole selge, ning püüab terrorismi esirindel olla.
See on asjade pea peale pööramine.
Mis puudutab Iisraeli Gazas, näeme samuti midagi uudset.
See on häiriv ja võib tiheneda -
nimelt piiritarale tulevad gazalased,
kes lähipingeid korraldavad.
See stsenaarium on murettekitav. Ma ei tea, mida Amir arvab,
aga mis me teeme, kui 10 000 inimest tara juurde tuleb?
Olen sellest aastaid õudusunenägusid näinud.
See on hetkel staadiumis, kus tulijad näivad ülivägivaldsed,
kuid ei tule üle piiri.
Aga mida teeme piiril 10 000 naise ja lapsega?
Oren, palun kommenteeri ka kolonel Eisini öeldut,
et enamiku raketitule taga pole olnujd Hamas,
vaid hoopis Islamiriik ISIS.
Vastutuse on võtnud ISISe toetajad.
Iisrael aga peab Gazast lähtuvate rakettide eest vastutavaks
islamirühmitust Hamas, kes Gazat valitseb.
Kuidas Iisrael sellega tegeleb pärast viimast Gaza konflikti?
Külma sõja ajal öeldi, et Moskva ja Washingtoni vahel
on MAD (VKH, vastastikuselt kindlustatud häving).
Siin tähendab viimane täht heidutamist.
Hamas on heidutatud, kuid nii on ka Iisrael.
Iisrael ei kavatse Hamasi täielikult hävitada,
kuna soovib, et Gazas oleks mingisugune valitsus,
kes rahva eest hoolitseks,
ja Iisrael ei peaks subsideerima ligi kaht miljonit palestiinlast.
Nende mängureeglite juures on Hamas hetkel tagasi löödud.
Iisrael mäletab samuti,
et 2014. a suvel oldi 50 päeva raketirünnakute all.
Ben Gurioni lennuväli oli kaks päeva suletud
ja Iisrael ei taha selle kordumist.
Hamas on läbinud
nn vastupanuliikumise fatahiseerimise.
Fatah on mõõdukam palestiinlaste organisatsioon,
Hamas oli sõjakam.
Nüüd, kui Hamas Gazas võimul on, vastutavad nad kohaliku valitsuse eest
ja nad peavad tasakaalustama oma tulist vaimu argikohustustega.
Hamas peab võitlema isoleeritud rühmitustega,
kes püüavad Iisraeli rakette tulistada, ja ka Islamiriik ISISega.
ISIS on Siinail. Endine Ansar Bayt al-Maqdis
on nüüd ISISe Siinai Provints ehk Wilayat Sinai.
ISIS on palju äärmuslikum kui Hamas.
Hamasil on Egiptuse näol president Sisi juhtimisel
ka üsna ebasõbralik naaber.
See kõik tuleb mängu
ja Hamas on hetkel pigem vait,
kuigi Läänekaldal püütakse mingit lokku lüüa,
kuna nad ei vastuta seal toimuva eest.
Kuigi viimased kolm kuud on meil toimunud terrorirünnakud
nugade, iisraellasi rammivate autodega jne,
pole Hamas suutnud või ehk pole ka tahtnud
korraldada enesetapupommitamisi.
Nagu kolonel Eisin ütles,
on nad Läänekaldal rahvast avalikult neile rünnakutele õhutanud,
sest tahavad selle eest au saada.
Kuid nende produtseerimine on teine asi.
Iisraeli julgeolekuteenistus Shin Bet
on koos palestiinlastega olnud väga tõhus
selle maha rahustamisel,
mida Hamas ja palestiinlaste Islamidžihaad
Läänekalda linnades üles õhutavad.
Tänavune aasta algas tähtsa sündmusega,
kus P5+1 ja Iraan püüdsid jõuda tuumaleppeni,
et Iraani halvatud majandus sanktsioonidest vabaneks,
ja samas kärpida Iraani pürgimusi,
milleks on tuumarelva arendamine.
Kolonel Eisin, kuidas Iisrael seda näeb?
Iisrael ootas,
et tänavu juulis sõlmitud leping
oleks Iraani vastu jõulisem olnud
ja mitte nii heldekäeline, nagu paljud Iisraeli ametnikud ütlesid.
Aasta lõpp on käes.
Tahan öelda järgmist. Aasta on läbi, leping on olemas
ja viimased paar nädalat kuuleme, et leping polegi leping.
Ma ei tea ühtki iisraellast, kes lepingut heaks peaks.
Mõned peavad seda normaalseks, kuid see oleks võinud parem olla.
Kui vaatame suure Lähis-Ida halvenevat olukorda,
Süüria kodusõda ja Iraani osalust selles,
ning P5+1 lepingut Iraaniga ja mis seal täpselt toimus;
kui vaatame, mis toimus Iraani osalusel Jeemenis,
millise tõuke nad said suvel sõlmitud tugevast lepingust,
kus maailm nende pilli järgi tantsis,
siis üht areeni me pole veel vaadelnud.
Ootan 2016. a märtsi. Ma pole kindel, kuid loodan,
et osad tänavu suvel tehtud vigadest parandatakse lepingu avamisega,
mida iraanlased ei järgi.
Maailm siis ei kuulanud, aga nüüd ütlevad IAEA ja teised,
et Iraan ei täida oma kohuseid ega ava vajalikke uksi.
Nad ei järgi lepingut, mis tähendab, et sanktsioone ei kaotata.
Rahvas pole teadlik, et seni pole sanktsioone veel kaotatud.
Iraanlased pidid selleks andma juurdepääsu erinevatele asjadele.
Nad pole seda teinud. Vaatame, mis saab.
Kui sanktsioone ei kaotata, on see suur asi;
nende kaotamine on veel suurem.
See on üsna õigustatud märkus.
Hr Oren, mis puudutab Iisraeli karmi seisukohta Iraani suhtes,
siis IAEA avaldas vastava raporti,
mis toimus meedia pilgu alt väljas.
Raporti väitel
arendas Iraan tuumarelva 2010. aastani,
mitte 2003. aastani, nagu Iisrael varem arvas.
Samas katsetasid nad ballistilist raketti,
mida kajastati erinevates väljaannetes.
Kõik see on tekitanud Iisraelis muret,
et maailm püüab mööda vaadata;
et USA välisminister väldib teatud küsimustele vastamist
seoses USA reaktsiooniga sellele kõigele.
Kuidas teie seda näete?
Me ei peaks kogu oma Iraani-muret ühte korvi panema.
Iraani tuumarelvapürgimus oli Iisraelile eksistentsiaalne oht
ja see võib tulevikus ellu ärgata.
Kuid parimate hinnangute järgi, mis põhineb parimal luureinfol
kolonel Eisini kolleegidelt sõjaväeluure juhtkonnas,
Mossadilt ja teistelt ühendustelt,
on Iraan seni järginud lepingu vaimu,
kui mitte kirjatähte omaenda huvides.
Muidugi tegutsevad riigid reaalpoliitikas oma huvides.
Neil on selleks põhjust.
Võimalik, et 5-10 aasta pärast Iraan jätkab tuumarelva taotlemist
ja siis oleme targemad.
Kuid hetkel on Iisraelil võimalus.
Kui Iisrael teab, kuidas seda 5-10 aastat
omaenda huvides kasutada
ning elustada kohalikku ühiskonda ja majandust,
arendada paremaid suhteid naabritega nagu Saudi Araabia
ning teised Pärsia lahe kuningriigid ja emiraadid,
on Iisraelil 2025. a parem positsioon taas mässama hakkava Iraani suhtes.
Mis puudutab käepikendussõdasid,
siis vahel on Iraan inglite, kuid enamasti kuradi poolel.
Kuid see on tavaline argipoliitika.
Räägime Iraanist ka järgmise saate regionaalses aastakokkuvõttes.
Järgmiseks tahaksin rääkida praegusest vägivallalainest,
mis kestab juba 11 nädalat,
näitamata raugemise märke.
Nagu mainitud, toimus eile raketirünnak,
täna autorünnak.
Keskendume asjade olemusele. See algas religioosse pahameelega.
Nagu öeldud, on palestiinlased olnud meedia tähelepanuorbiidilt väljas
ja püüavad elustada mingit arusaamist siinsest olukorrast,
Iisraeli-palestiinlaste konfliktist ja oma asja uuel moel esile tuua.
Kuidas Iisrael sellega tegeleb?
Sõjalisel tasandil ei saa midagi erilist teha.
Mida teha saab, seda tehakse.
Kui ei taheta 2 miljonile inimesele liikumiskeeldu kehtestada,
nii et nad ei saa välja ega tööle, on tehtud kõik.
Alati jääb küsimus, mis on inimeste tegevuse põhjused.
Mitte et sellega nõustuksin,
aga põhjusi mõistes saab probleemiga ka sõjaliselt paremini tegeleda.
Rajatakse kontrollpunkte, suletakse turvatara.
Kuid sellel on lõpuks tagajärjed. Me istume ühes tagajärjes.
Jeruusalemm on raskeim hõõrdepunkt.
Siin on araablaste rajoone, kes on Iisraeli elanikud, mitte kodanikud.
Nad ei kuulu ka PO alla. Nad ei kuulu ei siia ega sinna.
Nad töötavad Jeruusalemmas ja elavad isoleeritud rajoonides,
mille südameks on al-Aqsa.
Sõjalisest aspektist on üheks väljakutseks fakt,
et Iisraelis ei vastuta Jeruusalemma eest sõjavägi.
Viimase kolme kuu jooksul oli kõige häirivam
näha Iisraeli sõdureid positsioonidel Jeruusalemmas.
Iisraeli sõdurid pole kunagi Jeruusalemmas valvepostil olnud.
Jeruusalemma eest vastutavad politsei ja piirivalve, mitte armee.
Alates 1967. aastast.
Fakt, et jõudsime Jeruusalemmas kohta,
kus vajasime armee kohalolu, et end turvalisemalt tunda,
on väga kõnekas. Neid tegusid on võimatu peatada,
kui ei võeta ära kõiki nende nuge. Mida nad siis köögis teevad?
Kui ei võeta ära nende autosid. Kuidas nad liiguvad?
Kõike, mis võimalik, juba tehakse.
Siin on rohkem tegemist elementide kombinatsiooniga.
Asi pole vaid religioonis ega üksnes meeleheites.
Asi pole üksnes al-Aqsas või 20-aastastes, kes tulevikku ei näe.
Asi pole vaid jeruusalemlastes,
kes ütlevad, et ei kuulu Iisraeli ega POsse.
Tõin viis erinevat põhjust, mida armee ei lahenda.
Miril on õigus.
Iisraeli politsei ei tööta nagu varem, kus igas rajoonis patrulliti.
Patrullautod on muidugi valmis
sündmustele reageerima.
Kuid politsei ei seisa iga nurga peal.
Pärast praeguse rünnakulaine algust
saatis Iisrael lisaks politseile patrullima ka eriüksuste sõdurid
mereväest ja mujalt, et turvatunnet kasvatada.
Professionaalselt pole see arukas,
sest sõduritest endist saavad rünnakute sihtmärgid.
Jeruusalemmas on iga rajoon Iisraeli San Bernardino.
Californias toimus veresaun,
kuna ründajatel oli juurdepääs tulirelvadele.
Iisraelis neil seda pole,
kuna armee ja julgeolekuteenistus hoiavad relvad eemal,
ja nii rünnatakse nugade ja autodega.
See on ebameeldiv, kahetsusväärne, on ohvrid, kuid see on vaoshoitav.
Meie tänane viimane teema on Iisraeli rahvusvaheline staatus
nii suhteis USA kui EL-iga.
Novembris käivitas EL Läänekalda,
Golani ja Ida-Jeruusalemma asunduste toodete märgistamise.
Kuidas teie seda näete, kolonel Eisin?
Esiteks, on võimalik veel madalamale minna.
Iisrael räägib julgeoleku-, Euroopa humanitaarkeelt.
Kuni õpime ära humanitaarkeele, mis ei tähenda, et julgeolekut poleks,
et räägiksime sama keelt,
ja kuni humanitaarkeele kõnelejad õpivad,
et julgeolekust rääkimine on meelelaad, mitte poliitika,
lähevad asjad ainult hullemaks.
Hr Oren? - Asundustel pole julgeolekuga erilist pistmist.
Paljude iisraellaste meelest õõnestavad need Iisraeli julgeolekut.
Kuid see on teine teema.
Asunduste toodete märgistamine nagu need ei lähtuks Iisraelist
ei kahjusta Iisraeli julgeolekut. See on hoopis teine teema.
Ometi on see EL-i poliitiline avaldus Iisraeli kohta.
Need on sõnad, mitte teod.
Tänane saateaeg on otsas. Aitäh saates osalemast, kolonel Eisen.
Aitäh hr Oren. Selle sündmusterikka aasta puhul
oleksime võinud rääkida veel nii mõnestki teemast,
kuid kahjuks on meil vaid pool tundi.
Aitäh, head vaatajad!
Vaadake meid jälle järgmisel nädalal,
kui võtame 2015. a kokku regionaalsest aspektist.
Aitäh ja shalom!
Kui äsjane saade teile meeldis,
siis TV7 Iisraeli tööd saab toetada
ekraanil nähtavate kanalite kaudu.
Jeruusalemma Stuudio ja teised saated
valmivad tänu teie annetustele.
Tõlge: Monika Jaaguri