JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Iraagi ja Levanti Islamiriik ehk ISIS, ISIL või lihtsalt Islamiriik
jätkab maade vallutamist nii Iraagis kui Süürias.
Mitmed hõimud ja teised islamirühmitused toetavad neid
ning vannuvad truudust ülemjuht Abu Bakr al-Baghdadile.
Kasvava äärmusrühmitusega võitlev USA juhitud sõjaline koalitsioon
alustas IS-i sõjaliste positsioonide ründamist 2014. a augustis,
et peatada rühmituse pealetung.
Võitlusega brutaalse rühmituse vastu, mis ei näita peatumise märke,
on tänaseks ühinenud veelgi rohkem riike.
Stuudios on prof Ofra Bengio,
Moshe Dayani Lähis-Ida ja Aafrika Uuringute Keskuse teadlane,
TV7 analüütik hr Amir Oren
ja dr Mordechai Kedar,
Lähis-Ida ja islamirühmituste ekspert Bar Ilani Ülikoolist.
ISIL-iga seotud küsimus teile, Amir.
Kui palju maad on ISIL viimaste kuudega vallutanud
ja kas rahvusvahelisel kogukonnal on sellele vastus?
Võitluses Islamiriigi vastu pole tegu paikse riigiga.
See on liikuv.
Ütlesid õigesti, et see ei paista peatuvat
ja kasutab nüüdsel ajal nime Islamiriik,
kuid selle edenemine pole viimasel ajal olnud nii suur ja kiire
kui nende esimestel kuudel, alates 2014. a juuli lõpust.
Koalitsioonil on veidi õnnestunud ümbergrupeeruda
ja hakata IS-i blokeerima.
Muutusi, mida USA ja teised lootsid,
pole veel saavutatud.
Peame ootama. Järgmise aasta-paariga näeme,
kas president Obamal ja tema liitlastel on IS-i vastu tõeline plaan.
Prof Bengio, seoses IS-i võitlusega erinevate rühmituste vastu,
kas usute, et neil on teatud strateegia
või ründavad nad juhuslikult,
tahtes lihtsalt edasi liikuda ja vallutada võimalikult palju maad
oma nägemuse piirides?
Nende peamine strateegia on tuua araablased ja islam
tagasi selle algusse, 7. sajandisse.
Seepärast edenevad nad üheaegselt kõigil rinnetel,
mitte üksnes Iraagis ja Süürias, vaid ka Põhja-Aafrikas ja mujal,
kus iganes nad suudavad rohkem maad ja toetajaid leida.
Ainus jõud, mis neid hetkel peatab,
on Süüria ja Iraagi kurdid.
Neid aitab muidugi USA koos oma liitlastega.
Kuid Iraagi valitsus ja armee pole suutnud neid peatada.
Vastupidi - paikades, kus armee on pidanud neile vastu astuma,
on see lihtsalt kokku varisenud.
Seepärast ma ei näe, et IS lähiajal kuhugi kaoks.
Dr Kedar, ISIL on edasi liikunud peamiselt kahel rindel,
Iraagis ja Süürias.
On esinenud erinevaid väiteid ja spekulatsioone,
et teised rühmitused Siinai poolsaarel või Boko Haram Aafrikas ja muud,
kes on vandunud truudust ISIL-i juhile Abu Bakhr al-Baghdadile,
ei järgi täielikult ISIL-i käske,
vaid tegutsevad siiski sõltumatute harudena.
Kas usute, et IS on terviklik rühmitus ühe ülemjuhi all
või eksisteerib mingi dünaamika,
kus tegutsetakse ühise eesmärgi nimel,
kuid mitte päris ühes suunas.
Esiteks, see pole enam ISIL alates 2014. a juunist.
Nad kaotasid nime lõpust kaks tähte ja nimetavad end Islamiriigiks, ISks.
Nad kaotasid 'Iraagi ja Shami' ehk Iraagi ja Süüria.
Nii peaksime viitama neile kui riigile. Nad nimetavad end riigiks
ja meiegi ei tohiks neid organisatsiooniks kutsuda.
Neil on territoorium, valitsus, armee, politsei, tervishoiu- ja kohtusüsteem.
Neil on olemas kõik riigile vajalikud organid.
Seepärast peame viitama neile kui riigile, mitte organisatsioonile.
Kahjuks ütles David Cameron hiljuti BBC-le,
et peaksime nimetama neid organisatsiooniks,
mis kutsub end Islamiriigiks.
See on pea liiva peitmine. Peame reaalsusele silma vaatama.
See on riik, mis teab, kuidas end eksportida
ja agressiooni kaudu oma hegemooniat levitada.
Neil on keskvalitsus ministritega
ning kohtu- ja konsultatsioonisüsteem.
Ometi on kohalikel rühmitustel luba
tegutseda üsna laiade piiride ja juhiste raames.
Kohalikud harurühmitused teavad ülemast paremini, mida teha
või kuidas mingisse külla siseneda.
Al-Baghdadi ei käsuta neid iga küla suhtes.
Ta jätab neile kohalikul tasandil vabad käed.
Muidugi on neil üldine eesmärk haarata nii palju kui võimalik,
kuid mitte edeneda ebaturvalistesse kohtadesse.
Toon näite.
Kahe nädala eest saadeti rühm Liibanoni piirile.
Nad ründasid kohalikku küla, kuid seejärel taandusid. Miks?
Nad ei tundnud end piisavalt turvaliselt,
et teatud punktist edasi minna
ja seal igaveseks kanda kinnitada.
Nad tulid, tulistasid inimesi ja taandusid, et hiljem tagasi tulla.
Nad kasutavad pealetungi ja taandumise taktikat.
Nagu prof Bengio ütles,
lähtuvad nad 7. sajandist.
Kogu Islamijõudude modus operandi -
kuidas nad Araabia poolsaarelt liikvele läksid,
kuidas nad Shami okupeerisid, kuidas nad inimesi tapsid -
nad kasutavad täna samu meetodeid.
Kuidas nad inimesi uputasid ja põletasid.
Ali bin Abi Talib oli tuntud inimeste põletamise poolest.
See oli tema eripära.
Rääkimata käte maha raiumistest varastel
või naiste kividega loopimisest tänavail
või uskmatute tütarde müümisest orjusesse.
Nad teevad täna täpselt sama, mida 7. sajandil.
See on meelepärane paljudele maailma moslemitele.
Ma ei väida, et kõigile.
Isegi kui selline käitumine on atraktiivne 1000 moslemile maailmas,
või 1,5 miljonile maailma 1,5 miljardist moslemist,
on seda liiga palju. See on suur arv.
Hr Oren?
Dr Kedari mainitud taktika suhtes
on meil kaks võimalust, mis pole tingimata efektiivsed,
kuid näiteks planeerijad Washingtonis
või Araabia lahe keskväejuhatuses näevad seda järgmiselt.
Üks on atentaadid.
Nad usuvad, et nii nagu toimiti bin Ladeniga
pärast al-Qaeda terrorirünnakuid USA territooriumil,
tehakse ka Baghdadiga.
Kuna truudust vannuti isiklikult kaliifile,
arvatakse, et see võib ISs segadust tekitada.
Kas see tõsi on või mitte, saame alles näha,
kuid seni pole õnnestunud teda leida, tabada ja tappa.
Neil õnnestus leida ja tappa kaks tema peamist asemikku.
Ja keegi ei tea, kas see oli tõeline käsuliin.
See on üks taktika, mida USA koos kohalike liitlastega katsetab.
Teine on vana vaidlus teemal: tuli ja manöövrid.
Tulistatakse peamiselt õhust koalitsiooniliikmete rünnakute abil,
neil on Toyotad ja teised taktikasõidukid ja -positsioonid.
Kuid nad ei suuda hävitada IS-i jõubaasi, sest neil pole garnisone
ja suuri vägesid on võimatu näha.
Ilma poliitikata oleks president Obama pidanud saatma väed neid otsima,
nagu president Bush tegi Iraagis ca 8 aasta eest
ja see võtaks aastaid.
Prof Bengio?
Tahaksin mainida paradigmaatilisi muutusi regioonis,
mis muudab liitlaste töö raskeks.
Üks muutustest on rahvusriikide lagunemine.
Näeme seda Süürias, Iraagis, Liibüas, Jeemenis.
Kui riik sind sõjas ei toeta, on see väga raske.
Samas kerkivad esile mitteriiklikud jõud,
nagu kurdid, vähemused ja peamiselt Islamiriik.
Need arengud muudavad liitlaste töö raskeks.
Neil on raske rõhuda iraaklaste või süürlaste rahvustundele,
kuna need on kokku varisenud.
Vaatame veidi detailsemalt seda mitteriiklike faktorite teemat.
Ütlesite oma varasemas vastuses,
et kurdid on peamine jõud võitluses IS-i vastu.
USA koalitsioon on antud olukorras problemaatiliseks osutunud.
Näiteks türklased võitlevad samal ajal nii kurdide kui IS-ga.
Millega siin tegemist on?
Kuidas nad saavad ühelt poolt toetada neid mitteriiklike mängijaid
ja samal ajal neid rünnata?
See on peamine probleem, kuhu USA on sattunud.
Nad peavad andma midagi Türgile,
et see lubaks Incirlikit IS-i vastu võitlemiseks kasutada.
Nii lubati Türgil peatada rahuprotsess Türgi kurdidega
ja neid rünnata, ning samal ajal Türgi isegi ei ründa IS-i,
kuigi on üks koalitsiooni liikmeid.
Erdogani peamine eesmärk on nõrgendada PKKd,
sellele ots peale teha, et ta saaks valimised võita.
Kuid eelmisel reedel oli kuulda,
et Türgi on täitnud oma lubaduse USAle
ja ründas IS-i?
Võiksime öelda, et Türgi poliitika on nende endi vastu pööranud.
Teatud mõttes aitas Türgi IS-i ehitada.
IS tegi Türgi töö ära, kuna võitles nii kurdide kui Süüria vastu.
Nüüd on IS pilgu Türgile suunanud.
Minu arvates sihib Türgi hetkel peamiselt kurde, mitte IS-i.
Kurdid on suuremas ohus.
Dr Kedar, lühike kommentaar teilt?
Türgi on Islamiriigi ristiema.
Nad ostsid naftat ja maksid neile suure kuhja raha
oma riigi majandamiseks.
Nad on aidanud kaasa nende manöövritele.
Süüriasse minek oli ohtlik Assadi ja Nusra Rinde tõttu,
nii läksid nad Türgi kaudu ringi.
Moskiitod pääsevad Türki ilma viisata,
aga see õnnestus ka automaatidega sõidukitel.
Seega teadsid türklased täpselt, mis toimub.
IS tõi kogu maailmast tuhandeid vabatahtlikke Türki
ja sealt liikusid nad Islamiriiki.
Meedia jaoks püüti keegi hiljuti kinni.
Aga kui paljudel lasksid nad vabalt Süüriasse ja Iraaki minna?
Türgi on olnud üks suurimaid IS-le kaasaaitajaid.
Täna teevad nad näo, et võitlevad ISga. Ma ei usu.
Põikan korraks teemast kõrvale.
Mõne kuu pärast tähistame Külma sõja lõpu 25. aastapäeva.
See pidi olema Francis Fukuyama kuulsas essees "Ajaloo lõpp".
See oli ajaloo kättemaks ja iroonia.
Kui üks suurvõimudest, kas endine NSVL või USA kaob,
tõusevad islamifanaatikud esmalt Afganistanis,
kus ameeriklased aitasid mujahideene NSVL-i vastu,
ja see viis al-Qaeda tekkimiseni.
Nüüd pole kedagi, kes regioonis politseiks oleks.
Kui NSVL veel tänagi olemas oleks, poleks sellist ilmingut sündida lastud,
kartusest, et see hiilib ka nende endi moslemivabariikidesse.
Keegi ehk õppis sellest midagi.
Venemaa viimase 25 aasta demokraatiaajaloo vältel
oli neil vaid kaks valitsejat - Jeltsin ja Putin, Medvedev pole nii oluline.
Putin ja Obama peavad jõudma kokkuleppele,
mis peab hõlmama ka teisi teemasid, nagu Ukraina ja õhutõrje,
kuid kokkulepe tegeleks ka Assadi režiimiga
ja võitlusega IS-i vastu.
Vastasel juhul ei õnnestu Läänel IS-i nii peagi võita.
Tahaksin saada kommentaari
dr Kedari arvamusele Türgi
ja selle aktiivsema rolli kohta võitluses IS-iga.
IS on pöördunud mõnel korral
oma "Türgi vendade" poole
ja õhutanud neid Ankara valitsusega võitlema.
Mis dünaamika see on?
Siin on kaks tasandit.
Prof Bengio mainis, et Erdogan pole tingimata Türgi.
Türgi rahvuslikud huvid
ei ühti Erdogani valimiseelsete huvidega.
Samas võiks öelda, et on nii häid kui halbu kurde.
Oluline on siiski, et Türgi on Assadi režiimi vastu.
Nii kaua, kui IS on Assadi vastu,
on see Türgi vaenlase vaenlane, ehk Türgi sõber.
Nad teevad koostööd edaspidigi,
kuigi Türgi püüab oma huvide tõttu ka Obama soove täita
Mu kolleegidel on üldiselt õigus.
Kui Türgi oma piire ei sulge, mis oleks põgenike tõttu nende endigi huvides,
probleem üksnes laieneb.
Viimane kommentaar sel teemal, dr Bengio?
Türgi on teinud strateegilise vea, püüdes Assadist vabaneda.
Nüüd lõikavad nad saaki, mida on viimased 4 aastat külvanud.
Nad on teinud ka taktikalisi vigu,
mis olukorda veelgi raskendavad.
Näiteks IS-i toetamine, kes on pöördunud nende vastu,
ja al-Nusra toetamine võitluses kurdide vastu.
Need taktikalised vead süvendavad Türgi strateegilisi probleeme.
Minu meelest Türgi Lääne koalitsiooni eriti ei toeta.
Mõned usuvad, et selle töö teeb ära Iraan.
See on tühi lootus.
Iraan naudib seda, kui maailm väriseb hirmust IS-i ees.
Iraan ei aita väärusulistel moslemite vastu võidelda.
Iraagi puhul pole see tõsi, kuna see asub Iraani lähedal.
Kõigil pooltel on ilmselt omad strateegilised huvid.
Hr Oren, sooviksin liikuda olukorra detailide juurde.
IS manööverdab Süürias Iisraeli ja Jordaania piiri lähedal.
Oleme kuulnud raporteid,
et Süüria beduiinirühmitustele makstakse võitlemise eest
Jordaania, druuside, al-Nusra ja Assadi valitsuse vastu.
Mis seal toimub?
Iisraeli hallatava Golani piiri taga valitseb kaos.
Külades või linnaosades võib ühes kohas valitseda üks rühmitus
ja mõne kvartali kaugusel teine.
Seda kaost ei suuda keegi kaardistada.
Beduiini palgasõdurid erilist tähtsust ei oma.
Nad on pidevalt müüa.
Täna võitlevad nad ühe rühmituse, homme teise eest.
Sõda jälgides on tähtis see,
et ei tohi keskenduda vaid sõjalisele poolele.
Sõdu peavad eelkõige ühiskonnad, seejärel valitsused,
ja alles siis nende armeed.
Süürias ja Iraagis on valitsused raskustes,
kuna ühiskond on killustunud sunniitideks, šiiitideks ja kurdideks.
Valitsus ei suuda armeed vaenlase jaoks ette valmistada,
kuna sõdurid ja ohvitserid on eri rühmitustest.
Prof Bengio, mida teie arvate?
Nagu ütlesin, Süüria ja Iraagi valitsused on raskustes
Isegi kui Assad jääks võimule,
Süüriast enam rahvusriiki ei saa.
Ühiskond on liiga lõhestunud ja sunniidid on kaua kannatanud.
Süürias pole kaua aega nende häält kuuldud.
Iraagis on nad kannatanud palju šiiitide kätes alates 2003. a.
Sunni-šiia konflikt kestab veel kaua aega.
Iraani suhtes olen eri meelt. Usun, et Iraan aitab.
Iraanile tähendab see võitlust sunniitide maailma vastu.
Nad püüavad IS-i peatamiseks oma parima anda.
Samas püüab Iraan kogu Lähis-Ida valitseda,
mis aga ei tule kasuks meile ega Pärsia lahe riikidele.
Dr Kedar, olete sunni-šiia konfliktist tihti rääkinud.
Kuidas ilmneb see kahe rühmituse vaen praktikas
seoses ISga Süürias ja Iraagis?
Teiseks, sama küsimus, mis hr Orenilegi,
ehk mis toimub Jordaania ja Iisraeli piiridel?
Sunni-šiia konflikt ilmneb mitmel moel nii Iraagis
kui ka Süürias, Jeemenis, Pakistanis ja Afganistanis.
Mõlemad pooled lasevad mošeesid õhku.
Sunnid ja šiiad kähmlevad juba Euroopaski.
Sealgi võib võitlus veel süveneda.
See on küdenud islamis juba 1400 aastat.
See konflikt algas, kui Muhhamed igaveseks uinus
ja Ali bin Abi Talib tahtis esimeseks kaliifiks saada.
Aastatega on tüliõunu juurde tulnud.
Näiteks vaen pärslaste ja araablaste vahel.
Pärslased pole unustanud ega andestanud
sassaniidide impeeriumi kukutamist 7. sajandil.
Araablased müüsid nad orjadeks.
Pärslased olid matemaatikud ja arstid, kõrgelt haritud,
ja nad müüdi orjadeks nende poolt,
kes tulid kaamelitega ega teadnud, mis on 1+1.
Pärslased ei unusta ega andesta seda alandust.
Iraani ja sunnimaailma esindava Saudi Araabia konflikti taustal
on see pärslaste-araablaste vaen.
Hetkel hõlmab see ka naftahuve ja regionaaset hegemooniat.
Kõige taga on siiski lõhe sunniitide ja šiiitide vahel.
Hr Oren? - IS-i ootab test,
kas edu hakkab talle pähe või ei.
Seni on neid saatnud edu üksnes moslemialadel.
Kuid nagu öeldud, tahavad nad kõigil rinnetel edasi liikuda.
See võib minna liiga kaugele,
näiteks kui nad teevad suure rünnaku Euroopas või USAs,
või kui neil õnnestub saada massihävitusrelvi.
Kui IS saab keemia-, bioloogilisi või tuumarelvi,
muutub olukord täielikult.
Siis ei kõhkle USA enam kogu jõust neile vastu tegutseda.
Saateaeg on otsakorral. Dr Bengio, lühike kommentaar?
Isegi kui IS kokku variseks,
jätkuvad probleemid sunniitide ja šiiitide vaenu tõttu
ning sunniitide alandamiskogemuse pärast.
IS asemele tuleks ehk äärmuslikumgi sunnirühmitus,
kui saab veel äärmuslikum olla.
Dr Kedar, lühike vastus?
Ja ülevaade selle kohta, mis ees ootab.
IS ja al-Qaeda võitlevad omavahel.
Pariisi terrorirünnakud jaanuaris korraldas al-Qaeda.
Al-Qaeda tahab näidata, et on endiselt vägev.
IS näib noorema, elavama ja edukamana.
Seda nad ongi, kuna al-Qaedal pole kunagi oma territooriumi olnud.
Need kaks võitlevad selle üle, kumb peab paremat püha sõda.
Obama ütles mõne kuu eest,
et tal pole veel strateegiat IS-i vastu.
Teda kritiseeriti ja häbistati.
Ta mõtles, et peab asju prioretiseerima.
Enne Islamiriik ja alles siis Iraan.
Rünnakud IS-i vastu tihenevad lähiaastail.
Lähenevad valimised USAs mõjutavad samuti asja.
Keset seda kaost oleks Iisraelil hea otsida liitlasi nende seast,
kes on endiselt riigid, nagu Egiptus ja Saudi Araabia.
Muidu on see mõttetu.
Aitäh, prof Bengio, hr Oren ja dr Kedar!
Aitäh vaatajaile! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri