JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Keset jätkuvat võitlust islamiterrorismiga Siinai poolsaarel
ja ISIL-iga seotud rühmituste kasvavat ohtu naabermaades,
võib ebastabiilsus ellujäämise eest võitlevale riigile väike probleem olla.
Egiptuse strateegiline väärtus kaootilises regioonis
ja veelgi kaootilisemas globaalmajanduses
ajendab riigi praegust juhti president Abdel Fatah al-Sisit
jahtima alles hiljuti araabiamaade liidriks olnud riigi "kaotatud au".
Egiptuse teemat arutavad stuudios
Iisraeli endine suursaadik Egiptuses
ja Avalike Asjade Keskuse teadlane hr Zvi Mazel,
Tervitan ka dr Jonathan Fine'i,
kes on vanemteadur
Terrorismivastase võitluse Rahvusvahelise Instituudis
ja Herzeliya IDCs. Tere tulemast!
Tervitan ka TV7 analüütikut Mati Shoshanit! - Aitäh.
Mati, selgita veidi seda keerulist teemat.
Vaatame konteksti. Nagu paljud asjad meie regioonis
pärast nn Araabia kevadet
on ka paljud riigid endiselt ebastabiilses seisus.
Siinai poolsaare sündmused on selle sümptom.
Teen viimastest aastatest kokkuvõtte.
Sellel Iisraeli ja Egiptuse vahelisel alal
kaotas Egiptuse valitsus mitmel korral kontrolli.
See on seotud vähese kontrolliga ka nende riigis üldiselt.
Nii tulid väljast terrorirühmitused, mis on seotud näiteks Iraaniga,
ja riigi siseseltki tärkasid probleemid beduiinidega,
kes kõik ründasid Egiptuse sõdureid
või kasutasid ebastabiilsust ja Egiptuse õiguskorra vähesust
regiooni terroriseerimiseks, turistide ja sõdurite ründamiseks.
Nad kasutasid avatud piiri
relvade toimetamiseks Siinaiga ühendatud Gazasse.
Riigi sisemine ebastabiilsus tilgub ka sellega seotud aladele.
Sellega seoses näeb midagi, mis toimub kogu Lähis-Idas -
kui varem kontrolli omanud võimud kaotavad haarde,
haaravad selle järgi paljud teised. See meil praegu toimubki.
Segamini on nii terrorism, vägivald, rahaline ebastabiilsus jne.
See on suur probleem nii Egiptusele kui Iisraelile, aga ka kogu regioonile.
Hr Mazel, olete Egiptust kaua uurinud
ja kirjutanud mitmeid aritkleid sealse olukorra kohta.
Praegune riigijuht on olnud ametis peaaegu aasta
pärast eksjuhi Mohammed Morsi kukutamist,
mida osad nimetavad riigipöördeks, teised demokraatlikeks valimisteks.
Riik aga on kaoses.
Pole ette näha mingit helget tulevikku
ei majanduslikult ega sõjaliselt.
Mis te selle kohta rääkida oskate?
Ei saa öelda, et ca 90 miljoni elanikuga riik päris kaoses oleks.
Neil on pikk ajalugu, nad tunnevad oma geograafiat.
Aga nad on hädas.
Mubaraki kukutamise järel
on neil olnud kolm ebastabiilset aastat.
Siis olid parlamendivalimised ja presidendiks sai Morsi.
On oluline mõista, et Egiptuse rahval koos armeega,
mille juht oli ja on endiselt Abdel Fattah al-Sisi,
õnnestus võimult tõugata Moslemivennaskond.
Nad päästsid Egiptuse radikaalse islami küüsist.
Radikaalne islam ei anna alla ja jätkab võitlust.
Moslemivennaskond ja teised äärmusrühmitused
teevad kõik Egiptuse hävitamiseks.
Neil on selleks kaks moodust. Esiteks Siinail.
Radikaalne islam ajab Siinail juuri juba Mubaraki ajast peale.
Esimesed rünnakud toimusid Tabghas ja Sharm el-Sheikhis,
korraldajaks al-Qaedast inspireeritud rühmitus Tawhid wal-Jihad.
Seejärel tulid teised rühmitused, nagu Ansar Bait al-Maqdis,
mis sai aluseks ISIL-ile Süürias ja Iraagis.
Probleem on ka teisel pool.
Ka Liibüas on Qaddafi kukutamise järel ebastabiilne.
Riik on killustunud.
Seal tegutsevad erinevad islamimilitantide rühmad.
Mõned keskenduvad Egiptuse piirile ja püüavad sinna tungida.
Piir on 1200 km pikk.
Viimasel paaril kuul on olnud mitmeid intsidente
ja tapeti mitmeid Egiptuse sõdureid.
Egiptust rünnatakse mõlemalt poolt.
Tahaksin täpsustada üht asja. - Viimane lause sellel teemal.
Hetkel valitsem mingisugune patiseis
radikaalse islami ja Abdel Fattah al-Sisi vahel. Miks?
Tapetud on palju terroriste.
Terrorism piirdub hetkel üksnes Siinai põhjaosaga.
Lõunasse ja Suessi kanalisse see tungida ei suutnud.
Kuid päriselt peatada seda ka ei õnnestu. Sellest hiljem.
Olukord Siinail on seotud ka Liibüaga.
Ansar Bait al-Maqdis on vandunud truudust ISIL-ile jne.
Olukord ei näi siiski üheski suunas lahenevat.
Liibüa saadab sinna relvi ... - Nad tungivad Siinaile.
Nad saadavad sinna värskeid mehi
sealse režiimiga võitlema.
Dr Fine, kas selgitaksite meile,
kui võimekas see terroritegevus või -võrgustik on?
Et mõista, mis täna toimub Siinail
ja Egiptuse läänepiiril Liibüaga,
peame ajaloos tagasi minema ja vaatama,
mis Siinail on toimunud viimase 10-15 aasta jooksul.
Siinai olukorra halvenemine algas pärast Mubaraki võimuletulekut
nagu suursaadik mainis vähest valitsuse haldust poolsaarel.
See ärritas ka beduiinihõime.
Nad tundsid end hooletusse- ja mahajäetuina.
Väga kiiresti sai seal relvade, uimastite ja muuga kauplemine
ning inimkaubandus peamiseks sissetulekuallikaks,
eriti pärast Iisraeli taandumist.
Turism käis alla.
Egiptuse võimud ei suutnud taastada turismi tasemel,
kus see oli olnud Iisraeli seal olles.
Siinai hooletussejätmise tõttu, eriti Mubaraki ajal,
hakkasid asjad seal viltu kiskuma.
Seal on al-Qaedaga seotud grupid
ja Ansar Bait al-Maqdise lugu algas 2011. a kuulsa põgenemisega,
kui käivitus nn Araabia kevad.
Ka Morsi oli põgenejate seas.
Nii hakkasid asjad seal valitsuse puudusel arenema.
Poliitilist vaakumit pole olemas,
keegi peab selle täitma ja nemad tegid seda.
Neid aitas Hamas Gazast, mida on oluline mainida.
See oli kaua enne seda, kui ISIS Liibüasse tuli.
Liibüa kriis muutis olukorra egiptlaste jaoks veel halvemaks.
Ansar Bait al-Maqdis vandus truudust ISIL-i juhile 2014. a novembris.
Liibüa idaosa kontrollib praegu enam-vähem ISIL
Oleme näinud hukkamisi, mis sihivad tihti kristlasi.
On oluline rõhutada, et enamik nende ohvreid on kristlased,
nii Süürias, Iraagis kui nüüd ka Põhja-Aafrikas.
Kristlikul maailmal on väga oluline sellega arvestada.
Boko Haram hukkab kristlasi Nigeerias.
Näeme praegu Liibüas sama, mis toimus Iraagis,
kus vaaikumi täitis ISIL.
Kindral al-Sisi on silmitsi tohutu väljakutsega.
Ja ärge unustage, et julgeolekuprobleemide kõrval
vaevavad Egiptust kaks kroonilist dilemmat:
demograafia ja vaesus. Kuidas toita 90 mln egiptlast?
Suursaadik oskab seal elanuna öelda, mida see tähendab.
See ei tähenda, et Sisi sinna igaveseks jääb.
Moslemivennad on tal praegu peos ja Morsi on vangis.
Aga see pole veel loo lõpp.
Kui Sisi ei suuda tuua siia sotsiaalmajanduslikku lahendust,
siis võib tagasi tulla Vennaskond või keegi teine.
Seepärast on Egiptuse seis niivõrd ebastabiilne.
Julgeoleku- ja terrorismiohtude kõrval
tahaksin veel ühe asja lisada, mis on tähtis nii EL-le kui USA-le.
Al-Sisit tabas kõva kriitika,
et protseduur polnud kõige demokraatlikum.
Egiptus ega ükski teine riik Lähis-Idas peale Iisraeli pole demokraatia
ja seda ei tohiks vastavalt hinnata.
Sisi hoidis ära
araabiamaailma tähtsaima riigi muutumise Globaalseks Džihaadiks.
Seegi lähtub Vennaskonna ideoloogiast.
See oleks Euroopale suureks ohuks olnud.
Liibanonis toimuv hirmutab Itaaliat, Kreekat, Prantsusmaad ja Hispaaniat.
Aga kui Egiptuses toimuks sama?
EL ja USA peaksid al-Sisit vähem kritiseerima
ja aitama Egiptust säilitada, sest see on ainus vastus.
Nad pole ega pole kunagi olnud Lääne demokraatia.
Räägime veidi sellest,
mis puudutab USA ja al-Sisi suhteid.
USA soosis Moslemivennaskonda, kui see Egiptuses võimule tuli
rohkem kui kindral Sisi võimuletulekut.
Nüüd näeme, et olukord muutub
ja USA teeb Egiptusega rohkem koostööd,
nagu ka EL.
Näiteks immigratsiooniküsimus,
mis on olnud Egiptuse päevakavas seoses ELga.
Kreeka välisminister viibis Egiptuses ja allkirjastati mõned lepingud..
Näeme rohkem huvi Egiptuse poolel teiste riikide poole pöörduda
näiteks Venemaa ja teiste poole,
kes varem USA kohalolu tõttu eemale hoidsid.
Samas näeme mingit head usku
ka al-Sisi ja Iisraeli vahel.
Näiteks 2012. a anti Egiptuse armeele luba
tegeleda islamistidega Siinai poolsaarel.
Räägi veidi sellest huvitavast koostööst
Iisraeli valitsuse ja Abdel Fattah al-Sisi vahel.
Siin on huvitavaid seiku, mida ka dr Fine äsja mainis
USA reaktsiooni kohta kiirele võimuvahetusele Egiptuses.
Valitud diktaator Mubarak
vahetati välja islamivalitsuse vastu ja siis taastati peagi sõjaväerežiim.
Al-Sisi esindab sõjaväeešeloni,
vanakooli valitsust ja võimu.
Ameeriklased ja eurooplased ei saanud kohe aru, mis toimub.
Nad nägid seda võimupöördena,
kus vana režiim tagasi tuli. Aga rahvas tunnustas seda.
USA reaktsioon oli veidi vale.
Armee võimu taastamine Egiptuses oli positiivne asi,
mida tunnistab suhe Iisraeliga.
Lähis-Ida sündmuste valgustes
võiks eeldada Iisraeli ja Egiptuse võõrandusmist,
kuid Iisrael ja Egiptus on säilitanud oma rahulepingu
ja nad on teinud koostööd julgeoleku ja infovahetuse alal.
Iisrael lubas Egiptusel teha midagi,
mis on rahulepinguga keelatud -
viia suured väehulgad Siinaile, mis peaks olema demilitariseeritud,
ja ongi enamasti olnud.
Seda lubati heas usus, kuna sihiks polnud Iisraeli ründamine,
vaid rahu ja kontrolli taastamine piirkonnas.
USA külmutas suure osa oma igakuisest toetusest Egiptusele.
Hiljuti mõisteti, et see oli viga, ja toetused jätkusid.
Nad mõistsid, et see on vajalik liitlussuhete pärast Egiptusega.
Nad peavad alal hoidma Egiptuse juhi mainet,
et araabiamaailm teaks, et teda mingil määral toetatakse.
Tahaksin rõhutada, et kui al-Sisi peaks läbi kukkuma,
ja Egiptuses tekib kaos,
ja ISIL peaks Egiptuses osaliselt kontrolli haarama,
oleks see katastroof eelkõige Egiptusele,
kuid kogu Lähis-Idale ja Iisraelile, aga ka Euroopale ja USA-le.
Egiptus on hetkel ainus üksus, kes seisab ISIL-i vastu
organiseeritud, tähtsa riigina, kellel on suur armee.
Neil on küll majandusprobleeme. USA aga lihtsalt ei mõista seda.
Meie siin Iisraelis ei mõista, miks Egiptuses toimuvat ei mõisteta.
On tõsi, et vaid mõne nädala eest
tühistas Obama relvade saatmise keelu Egiptusele
ja saadab al-Sisile taas uusi relvi.
Eelmise aasta viimase 6-7 kuu vältel
jättis Lääs al-Sisi isolatsiooni,
kui ta võitles radikaalse islamiga Siinail, Liibüas ja Egiptuse sisemaal.
Seal käivad endiselt meeleavaldused.
Moslemivennaskond pole surnud ja täielikult kadunud.
On ka teisi radikaalseid rühmitusi,
kes Egiptuses Vennaskonnaga koostööd teevad.
See on Egiptuse jaoks tõsine ja hirmus probleem.
Ja seda ikka veel ei mõisteta.
Teiseks, al-Sisi tuli ja tahtis olla Egiptuse president,
mitte selleks, et võidelda radikaalse islamiga.
Ta oli selleks sunnitud. Ta tahtis Egiptust muuta.
Ta tahtis teha reforme ja Egiptuse arengut edendada.
Ta ütles seda nii enne kui pärast valimisi.
Ta teeb väga palju majanduse heaks.
Lääne meedia sellest ei räägi, aga ta teeb imesid.
Kas teate mis,
ta tühistas 80% bensiini subsiidiumidest.
ja sai nii 6-7 mlrd dollarit, mis investeeritakse haridusse.
Leib oli tähtsaim subsideeritud toode.
Ta leiutas sõpradega
ühe teatud kaardi.
Ainult vaesed, madalapalgalised saavad seda subsideeritud hinnaga.
Nii säästis ta taas miljardeid.
Ta ehitab Suessi kõrvale väiksemat,
kahesuunalise liiklusega kanalit.
Ta on ehitanud 3000 km teid, ta ehitab Egiptust ümber.
Tal pole palju raha, kuid seni on ta edukas olnud.
Saudi Araabia ja Emiraadid toetavad.
USA on endiselt umbusklik.
Meil on suur probleem Egiptuse ja Läänega.
Egiptus peab jääma iseseisvaks ja stabiilseks.
Dr Fine, palun teie kommentaari
ja täpsustusi Suessi kanali teemal,
kuna selle vastu on huvi näidanud ka USA ja Euroopa firmad.
Rääkige sellest veidi.
Tahaksin puudutada sügavamalt olukorra keerukust,
mis peaks kõiki vaevama ja see on Iraan, mida pole mainitud.
See leping jättis Iraani kahel jalal seisma.
Olen endine nõunik ja toimuv häirib mind väga.
Jätame tuumateema hetkeks kõrvale. Iraan teeb igal pool midagi.
Rahastab Hezbollah't ja toetab Assadi Süürias.
Ta püüab seal sekkuda ja Iisraeli piiril tüli õhutada.
Jeemeni sündmused. Ta kontrollib Babelmandebi väina,
mis on 7. ja 5. laevastiku koridorid.
See ähvardab Egiptust, Aafrika neeme,
see on probleemiks meile ja Läänele.
Iraan on oluline faktor selles,
kuidas asjad Lähis-Idas nn Araabia kevade käigus arenevad.
Ma pole tulevase suhtes optimistlik,
nüüd kus nad oma tuumaprojekti jätkata saavad.
See ähvardab regiooni
ja meie vastu joonduvaid mõõdukamaid araabiariike,
aga ka Iisraeli, ning annab tagasilöögi ka Euroopale.
Ei saa Qaddafi kukutamise operatsiooni toetamise järel lahkuda
ja mitte vastutust kanda. Mis neid nii väga üllatab?
Liibüa on hõimuühiskond, mis lihtsalt varises kokku.
Qaddafi hoidis seda keerukat puslet koos nagu Saddam Iraagis.
Ma ei toeta Saddami ega Qaddafit, aga Liibüat kui riiki pole enam.
Seal on must auk, mille vallutasid ISIL ja teised rühmad,
kes tulevad Sub-Saharast.
Prantslased tegid 2013. a Malis toreda operatsiooni,
kuid sealsed grupid tegutsevad nüüd Liibüas ja ohustavad EL-i.
Nad oleks pidanud ärkama ja peatama selle 2-3 aasta eest.
Need pole uued probleemid. Nad nägid kirja seinal.
Suessi kanal ja turism on Egiptuse peamised sissetulekuallikad.
Kui Suessi kanali projekt läbi läheb,
ja sellest on huvitatud ka hiinlased,
kes täna hoolega Aafrikas tegutsevad,
võib see Egiptuse majandusele suure tõuke anda.
Iga kanalit läbiv laev peab maksma ca 50 000 USD.
See on suur raha ja Egiptus on vaene.
See ja turism toovad majandusse kõige rohkem raha sisse.
Suessi kanal toob sisse 5 mln USD, kuid seda tahetakse kahekordistada.
Nii et Suessi kanali projekt on võimas.
Peame siiski arvestama Liibüas ja Aafrika neemel toimuvaga.
Ka Aafrika mureneb.
Kui Euroopa ei mõista, et see probleem tuleb lahendada,
probleem pole immigrantide toomises Kreekasse või Itaalia saartele,
jõuab sõda lõpuks nende õuele,
Trafalgari, Concorde'i ja Aleksanderi väljakutele.
Ma ei näe, et eurooplased mingis positiivses suunas liiguksid.
Ameeriklased ei tee ka midagi erilist.
Meil pole palju aega. Mati sinu kiire kommentaar, palun.
Paneme asjad õigesse perspektiivi.
Kõik Lähis-Ida kaardid aeti paari aasta eest segamini.
Näeme regioonis pidevat destabiliseerumisprotsessi.
Vana enam ei eksisteeri ja probleemid lähevad üha hullemaks.
Räägime Lääne mõjust.
Jeemen on üks näide.
Araabiamaad ei usu enam, et USA või EL sekkuksid.
Sõjaväeoperatsioone varjatakse, rahaliselt enam ei toetata,
ja siit tuleb ka Venemaa, Hiina ja teiste osalus.
Kõigil superriikidel, kel oli varem selge nägemus, mis maid aidata,
on nüüd kõik lahtine ja kõik muutub pidevalt.
Sellel protsessil on ohvrid.
Hr Mazel, teil on kaks minutit.
Arvan, et Lääs ei mõista,
et oleme islami ärkamise edasijõudnud faasis,
mis algas 1928. a Moslemivennnaskonnaga
ja nüüd on neil territoriaalne baas Süürias ja Iraagis,
kus nad värbavad inimesi ja organiseerivad majandust,
annavad välja dokumente, passe jms.
Nad on nüüd riik. Keegi ei võitle nendega.
Iraagi armee püüab midagi teha ja USA püüab pommitada,
kuid situatsiooni see eriti oluliselt ei muuda.
Nad juurduvad ja muutuvad neis paigus üha tugevamaks.
Nüüd sõdivad nad Jeemenis ja Liibüas.
Jeemenis on houthid, kes on Iraan,
nii et meil on kaks suunda.
Sunni islam võitleb teiste sunnide ja Läänega
ning šiia islam ehk Khamenei võitleb sunnide ja ka Läänega.
Iraani peamine ülesanne on hävitada Saudi Araabia,
kes on nende peavaenlane.
Khomeini tõotas võimule tulles, et hävitab Saudi Araabia.
Ja nad teevadki seda praegu. Teatud moel Iraagist
ja houthide kaudu Jeemenist.
Lääs ei mõista seda probleemi.
Pariis ja Washington arvavad, et midagi ei juhtu.
Hr Mazel, see on teema teise saate jaoks.
Kahe lausega - milline tulevik Egiptust ootab?
Mõned aastad, võib-olla üks, võib-olla rohkem
näeb tõsist võitlemist Siinail ja piiril Liibüaga.
Aga samal ajal teeb Sisi kõik,
et muuta majandusolukorda.
Ilmselt läheb see tal osaliselt korda.
Ta ütles enne valimisi, et vajab 2-3 aastat.
Siis suudab ta Saudi Araabia ja USA toel midagi ära teha.
Kui see tal ei õnnestu, variseb kokku ka Egiptus.
ja siis oleme hädas meie Iisraelis ning ka teised.
Dr Fine, millised on teie ootused Egiptuse tuleviku suhtes?
Ma loodan, et ta saab vajaliku abi USA valitsuselt ja EL-lt.
Selle režiimi säilitamine on eelkõige eurooplaste huvides.
et hilisemad võimalikud arengud Euroopasse ei voolaks.
See algaks ja juba algabki Lõuna-Euroopas.
Itaalia välisminister peaaegu nuttis teleris.
Kui see ei peatu Itaalias.
Egiptus suudab ellu jääda
üksnes sotsiaalmajandusliku infrastruktuuri abil.
Ja seda saab aidata vaid väljastpoolt.
Ja kui ta selle abi saab, võib tulevik optimistlikum olla.
Meie kõigi regionaalsed väljakutsed on väga keerulised,
alates Iraanist, pommiga või ilma, ISIL-ist ja Aafrika lagunemisest,
mis on minu meelest suur oht.
Kaos regioonis mõjutab ka Egiptust.
Mati, majandus on ainus,
mis al-Sisi võimul hoiaks.
Kuidas see Iisraeli mõjutab?
Meile on kasulik stabiilne valitsus Egiptuses,
vähem terrorismi ja vähem illegaalseid migrante Siinailt.
Peame palvetama. Seda on tõesti vaja.
Aitäh saates osalemast, hr Zvi Mazel ja dr Jonathan Fine.
Aitäh Mati!
Mul on üks lause Euroopale: Euroopa, ärka üles!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri