JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
2015. a algul olid Iisraeli peamised rindejooned -
Gaza ja Liibanon, vaiksed.
Huvide kaardi analüüs näitab,
et ei Iisrael ega Gazat kontrolliv islamirühmitus Hamas
või Liibanoni Hezbollah soovi hetkel uut konflikti alustada.
Kuid püüdes kaardistada mängusolevaid jõude,
kes mõjutavad osalejate strateegilisi huve, näitab,
et praeguste trendide jätkudes mõlemal rindel
on konflikt lähitulevikus vältimatu,
kuigi osapooled ei soovi võitlusse astuda.
Stuudios on dr Jonathan Spyer,
Rahvusvaheliste Suhete Uurimiskeskuse
globaaluuringute vanemteadur,
ning dr Mordechai Kedar,
Bar Ilani Ülikooli Lähis-Ida ekspert
ja Begin Sadati Strateegiliste Uuringute Keskuse liige.
Tere tulemast! - Aitäh.
Tervitan ka tänast TV7 analüütikut kaitse- ja armeeasjade alal,
hr Amir Orenit.
Amir, palun selgita vaatajaile, mis hetkel regioonis mängus on.
Kui mängusolevaist jõududest ja vektoritest
ratsionaalne läbilõige teha, jõuaks samale järeldusele,
millega sa alustasid.
Keegi pole hetkel huvitatud
laiaulatuslikust sõjast.
Lähis-Idas aga
ei otsusta tulemusi alati ratsionaalsed jõud.
Erinevate vigade ja ekslike hinnangute tõttu
või teiste lahvatavate pingekollete tõttu võime leida end
kas Iisraeli-Hezbollah rindelt,
või Iisraeli-Hamasi rindelt,
või tekib hoopis nendevaheline kolmnurk.
Dr Kedar, on arusaadav, et praeguses reaalsuses,
kus regioonis käib arvukalt lahinguid,
ei soovi Süürias, Iraagis ja mujal osalev Hezbollah
uut rinnet avada.
Samuti ei soovi Hamas hetkel Iisraeliga uut konflikti.
Kuid kas oleme siiski kokkupõrketrajektooril
või on tegemist eksliku analüüsiga?
Kui püüame hinnata, mis toimub nende kahe rühmitusega,
peame arvestama,
et viimastel nädalatel toimus Lähis-Idas uus kokkupõrge
Iraani, Iraagi, Süüria, Hezbollah'
ja Jeemeni huthide šiiitliku leeri
ning Saudi Araabia, Egiptuse, Emiraatide,
Qatari, Bahraini, Kuveidi
ja teiste maade, nagu Türgi ja Pakistani sunniitliku leeri vahel.
Täna näeme seda šiia-sunni vastuseisu,
mis veritseb juba 14 sajandit, taas esiplaanil.
Hezbollah kuulub šiia leeri, Hamas aga sunni leeri.
Kui horisondil on kokkupõrge,
on see nende elementide vahel.
Näeme seda juba Jeemenis, Süürias, Iraagis
ja ehk ka Liibanonis.
Hetkel ei oma Iisrael selles konfliktis keskset tähtsust.
Iisraelist ei huvitu ei šiiidid ega sunniidid,
kuna nad relvastuvad hetkel teineteise vastu.
Selle taustal on maailma, eriti Lääne soovimatus pooli valida.
USA valiks Iraani šiiitide poole, Euroopa aga pigem sunniitide leeri,
Prantsusmaa näiteks.
See on tänane maailma julgeolekupoliitika kaart,
ja Iisraeli läheneva kokkupõrke kaardil näha pole.
Dr Spyer, teie kommentaar.
Hr Kedaril on õigus, eriti Hezbollah osas,
mis on minu peamine huviala seoses põhjapiiriga.
Näeme, et Hezbollah osalusmuster Süüria kodusõjas on väga sügav.
Viimase kolme aastaga on nad kaotanud ehk ligi 1000 võitlejat,
ja hetkel võitleb Süürias 5000 - 10 000 hezbollalast.
Nad osalevad Süüria sõja igal rindel.
Rühmitus osaleb põhjalikult suures, brutaalses sõjas,
ega mõtle lähiajal teise rinde avamisele,
kuna neil puuduvad selleks ressursid ja huvid.
Iisrael jälgib hetkel pingsalt režiimi rünnakut Edela-Süürias,
kus arvukalt osalevad nii Hezbollah kui Iraani tegelased.
Nad püüavad vabastada mässulistest alasid Quneitra piiripunktist idas.
Kaasatud on kolmnurga-kujuline ala Damaskuse, Dara'a ja Quneitra vahel.
Antud rünnak pole oma eesmärki veel saavutanud.
Nii et Hezbollah on väga hõivatud suurte sõjaliste manöövritega,
ehk isegi liiga ulatuslikult. Nad on kohal isegi Iraagis.
Arvan, et selline rühmitus
ei soovi lähiajal Iisraeli vaenlasega uude lahingusse astuda.
Amir, teie kommentaar.
Peame vaatama nii mängijate pürgimusi kui prioriteete.
Teatud mõttes on nii Iisrael, Hezbollah kui Hamas
hetkel status quo jõud.
Kui teemale territoriaalselt läheneda,
tahab Iisrael säilitada oma valdusse haaratud alasid
ja oma praeguseid piire.
Hamas lakub hetkel haavu
ega kipu praegu uut sõda alustama.
Hezbollah'l, nagu äsja öeldi, on hetkel teised prioriteedid.
Pikemas perspektiivis võib Hezbollah püüda täita lubadust
vabastada osa Galileast Põhja-Iisraelis,
kuid seda pole lähiajal ette näha.
Hamas oli varem Süüria režiimi liitlane.
Nad visati Damaskusest välja,
kui Assadi režiim sõlmis liidu Hezbollah' ja Iraaniga
Süüria sunniitidest enamuse vastu.
Hamas pole hetkel samas võrrandis teiste jõududega,
kuid Iraan püüab sillutada teid tagasi Gazasse pääsemiseks
ja Hamasi rahastamiseks.
Hamas pole veel otsustanud, kas tahab Iraani eestkoste all olla,
kuna sellel on oma hind.
Lähikuud hilissuve või varasügiseni näitavad,
mis toimuma hakkab. - Dr Kedar?
Olen Amiriga nõus,
aga kui Lahe regioonis peaks vaenutegevus puhkema,
peame arvestama, et Hezbollah kasutab oma raketiüksust,
mis pole seni veel Süürias meie vastu osalenud.
See üksus on värske, kogu arsenal on alles
ja pole sugugi roostes.
Peaksime nägema seda Hezbollah raketiüksust kui midagi,
mis ootab meiega seoses päeva,
mil Lahe piirkond tulle lahvatab.
Dr Kedari öeldu on väga huvitav.
Minu nägemuse järgi on Hezbollah raketijõud
kindlasti Iisraelile suunatud, kuid võib oodata pigem hetke,
mil rünnatakse Iraani tuumarajatisi kui sõja lahvatamist Jeemenis vms.
See on kindlasti kohtupäevaüksus.
Võiks väita, et Iraan on investeerinud Hezbollah'sse alates 1992. aastast
just selle hetke jaoks.
Raketid on olemas, kuid ma pole kindel,
kas see on otseselt seotud
praeguste sündmustega Lahe piirkonnas ja Jeemenis.
Tahaksin kuulda teie kommentaari kuuldu suhtes,
ja selgitage palun,
kas Iisrael on praeguses regionaalses ebastabiilsuses
passiivne vaatleja,
või osaleb teatud konfiguratsioonides salaja aktiivsemalt.
Jonathani öeldu kohta -
heidutavad raketijõud, mis Iraan on Hezbollah'le ehitanud,
sai löögi 2006. a,
kui Hezbollah ei kuulanud Iraani
ja alustas Teist Liibanoni sõda.
Iraan polnud Nasrallah'ga rahul.
Nad tahtsid hoida rakette enda "mustadeks päevadeks",
mitte Hezbollah' jaoks.
Nii Hezbollah' kui Hamas mõistavad hästi,
et kui nad peaksid Iisraeli tulistama
ja pommid keldrist välja tooma,
peavad nad Iraani heakskiitu ootama.
Mis puudutab Iisraeli positsiooni regionaalses möllus,
siis Iisrael oleks pigem tuttava vaenlasega,
sh Bashaar Assad ja Hassan Nasrallah.
Viimane ei pruugi seda uskuda,
kuid ta võib oma punkrist välja tulla,
kus ta end viimased 9 aastat Iisraeli kättemaksu eest peitnud on.
Tal on ka punkrist väljas turvaline olla,
kuna Iisrael tegeleb pigem temaga
kui mõne tundmatu järglasega.
Sama käib Hamasi juhtkonna kohta,
kellest Iisrael oleks võinud mullu vabaneda,
kuid otsustas seda mitte teha.
Süüria rindel on Iisraelil mõningaid huve,
mõned neist kattuvad Lääne, USA ja teiste omadega,
mõned mitte.
Iisraelil on salajasi aktsioone mitmete mässuliste rühmitustega,
peamiseks huviks on aga võimalikult turvaline Golani piir.
Iisrael ei taha Süüria riiki lammutada.
Mõningatel tegelastel oli aastate eest Süüria suhtes plaan
ühendada kahe riigi druusid väikseks druusiriigiks.
Hetkel seda Iisraeli eliidi päevakavas pole.
Iisrael eelistaks Golanil pigem vaikust ja rahu.
Dr Kedar? - Peame meeles pidama, et Hezbollah hoolitseb druuside eest.
Hezbollah kaitseb druuse Al-Nusra Rinde
ja teiste džihadistide eest,
kelle silmis druusid on uskmatud.
Kui meie ründaksime Hezbollah't või Iraani revolutsioonikaartlasi,
kahjustaksime sellega druuse,
nii Hermoni mäe seitset druusiküla
kui ka piiritaguseid ja lõunas asuvaid druusikülasid.
Peame olema väga ettevaatlikud, kuna Hezbollah kaitseb neid.
Amiri jutu kinnitamiseks Al-Nusra Rinde
ja nende vastuseisu suhtes druusidega -
Loode-Süürias oli hiljuti huvitav juhtum,
kus Nusra Rinne sundis üht druusi asulat islamisse pöörduma.
Neile seati väga karmid piirangud
ja kummutati nende õigus erinevat usku olla.
Ja mis puudutab piire ja mässulistega tegelemist,
siis huvitaval kombel on Iisraelil piiratud, taktikalised, pragmaatilised,
kuid väga selged ja ilmsed läbikäimised erinevate mässulistega,
kes hoiavad Hezbollah't ja iraanlasi Quneitrast idas ohjes.
Kuigi maa pole kindel, kas see on osa strateegiast.
Kui sügavad need suhted mässulisterühmitustega on?
Vestlesin mõningate Süürias käinud isikutega,
kes nentisid huvitavat reaalsust,
kus al-Qaedaga seotud Nusra Rinne
kontrollib mõningaid Iisraeliga piirduvaid alasid,
ja hoiab piirkonda Iisraeli rindel suhteliselt vaiksena.
Seda on tähtis selgitada.
Nusra on kõige tähtsam mässulisterühmitus, välja arvatud ISIL.
Loode-Süürias domineerib hetkel Nusra.
Eelmisel nädala vallutused seal korraldas Nusra.
Edela-Süürias on olukorra ökoloogia veidi erinev.
Ammanis on juhtimiskeskus, mida toetab Lääs,
kes varustab Lääne toetatud mässulisi Edela-Süürias.
Edela-Süüria on ainus koht, kus mässulised pole džihadistid
või al-Qaeda sidemetega. Nusra mängib seal oma rolli.
On raske vahet teha, kus Nusra lõpeb ja teised algavad.
Nad teevad koostööd.
Piirjooned Liibanoni ja Süüria, Süüria ja Iraagi
ning Süüria-Jordaania ja Iraagi-Jordaania vahel on kunstlikud.
Iisrael on saanud kibeda õppetunni oma suhetest Liibanoniga,
sealsete maroniitide ja phalange'idega
ning druuside ja šiiitidega lõunas, alates 1976. aastast.
Iisrael uskus, et edendab oma huve,
kui suhtleb ja ehk kontrollib mõningaid neist rühmitustest.
Selgus, et saba liputas hoopis koera.
Kui Iisrael suhtleb mingite Süüria rühmitustega,
teab ta väga hästi, et peab distantsi hoidma.
Vana kõnekäänu kohaselt ei saa liibanonlast osta,
vaid üksnes üürida,
kuna järgmisel tunnil on ta kellegi teise üüril.
Iisrael näeb druuside probleemi kohalikust vaatenurgast.
Druusid on Iisraeli vähemus.
Paljud ohvitserid, kaitsejõudude ja piiripolitsei personal on druusid.
Kui Iisrael 1992. a Lõuna-Liibanoni tungis,
tekkis probleem,
kui Iisraeli druusi ohvitserid jõudsid Choufi mägedesse,
ja leidsid, et Iisraeli liitlastest maroniidid
on võidelnud ja vahel tapnud nende druusi vendi.
Iisrael peab olema väga ettevaatlik
oma suhtluse kalibreerimisel nende rühmitustega.
Dr Kedar? - Olen muidugi nõus.
Peame aga meeles pidama, et mis tahes liit kogu Lähis-Idas,
olgu Saudi Araabia või Egiptusega, on nagu liivale ehitatud hoone.
Liivadüünid liiguvad vastavalt tuulesuunale Lähis-Idas.
Meil ei saa olla pikaajalisi lepinguid, arvates, et nüüd võib uinuda
ja Lähis-Ida käitub täpselt nii nagu meie arvame.
Kõik muutub ja liigub, ning peame olema ettevaatlikud,
enne kui oma muresid kellegagi jagame.
Tahaksin Hezbollah' teema teie kommentaariga kokku võtta.
Kordan varemöeldut.
Hezbollah on tähtis osa Iraani juhitud regionaalses liidus.
See on üks alliansi tähtsamaid osi ja mängib tähtsat rolli,
mitte üksnes Liibanonis, kus neil juhtroll on,
vaid ka Süürias ja Iraagis.
Nende näpujälgi on ehk Jeemeniski seoses huthide treenimisega.
Hezbollah on ülioluline osa Iraani regionaalsest sõjategevusest
eelkõige sunni-araabia huvide, mitte Iisraeli vastu.
Kõik võib kiiresti muutuda, kuid hetkel näib,
et nende jõupingutused on mujal, mitte lõunapiiril Iisraeliga.
Suundume Iisraeli lõunapiirile, sealse vaenlase Hamasi juurde.
Nad on Iisraeliga juba pikka aega sõjas olnud.
Mullusuvine sõda oli üsna hävitav nende infrastruktuurile
ja rünnakuvõimele.
Nüüd, kui Egiptus
mängib võtmerolli president al-Sisi juhtimisel,
kes on lubanud vabaneda Moslemivennaskonnast,
Hamasi katusorganisatsioonist,
muudab see olukorra keeruliseks,
kuna Hamas on sõjalise võimekuse osas maailmast ära lõigatud.
Kuulsime varem nende huvidest
edendada liitu Iraaniga,
mis juba mingil määral toimib.
Kuid mis rolli mängib see,
et nad on sunniitlik ja mitte šiiitlik rühmitus?
Hamas on nii liikumine kui režiim.
Oleme juba pikalt rääkinud,
mainimata Palestiina omavalitsust (PO) ja selle presidenti Abbasi.
Hamas on Palestiina islamirühmitus
ja peab hoolitsema 1,8 mln palestiinlase heaolu eest,
kes nende võimu all elavad,
kuid ka kogu Palestiina rahva saatuse eest,
ning Läänekalda eest, mis on Abbasi võimu all.
Nad peavad tegelema president al-Sisiga
teades, et Siinai kõrb,
mis külgneb ühelt poolt Gaza ja teisest poolt Iisraeliga,
ning kolmandast küljest Egiptuse Suessi kanaliga,
on nüüd osa ISIL-ist. Liikumine seal igal juhul käib.
Sealsed rühmitused vandusid truudust ISIL-ile.
President Sisi võib saada uueks Nasseriks,
uueks sõjaväelaseks,
kes ei saanud üksnes Egiptuse presidendiks,
vaid tahtis juhtida kogu araabiamaailma.
President Sisil käib otsustav kampaania
nii terroristide vastu Siinail
kui Moslemivennaskonna vastu, kes on Hamasi sponsor.
Hamas peab manööverdama kõigi nende jõudude vahel.
Iisrael on hetkel Hamasi väikseim probleem.
Kui Iisrael oma asju hoolikamalt ajab,
näiteks laseb rohkem palestiinlasi Iisraeli,
avab rohkem piiripunkte Iisraeli ja Gaza vahel,
ehk arutab ka meresadamat Gazas,
lastes nii Gazast auru välja, jääb ka Hamas lähiajal vaikseks.
Dr Kedar?
Peame arvestama Hamasi-vastase põlgusega Gazas.
See kasvab.
Nad ei teinud konflikti järel midagi Gaza ülesehitamiseks.
Nad ei teinud midagi ka 2012. a operatsiooni järel,
ega ka 2008., 2009. a.
Nad lihtsalt võtsid raha ja see kadus.
Kõik teavad seda.
Neile lubati raha,
kuid ma ei usu, et nad midagi said.
Kuna kõik teavad, et selle rahaga tehakse midagi muud.
Seepärast on põlgus Hamasi vastu
üks võimsamaid vektoreid,
mis puudutab jõude, millega Hamas tegelema peab.
See on nende oma rahvas.
Viimane, mida nad näha tahavad, on Hamasi-vastased protestid Gazas.
See on väga huvitav. Vestlesin inimestega Gazas,
kelle väitel müüb Hamas saadud välisabi poodides.
Seda raske olukorra tõttu, nagu blokaad jms.
Nad on kasutanud välisabi isikliku kasu eesmärgil.
Kuidas tegeleb Hamas olukorraga,
kui surve Gazale kasvab?
Survet ei avalda üksnes Iisrael, vaid ka Egiptus.
Ja Egiptuse surve on isegi palju tugevam.
Nad on blokeerinud Gaza
ja laiendavad turvatsooni 1 km laiuseks või suuremakski.
Lammutatakse tuhandeid maju,
väites, et igast majast pääses tunnelisse,
mistõttu nad ei pea kompensatsiooni maksma.
Kus on kõik meeleavaldajad, aktivistid ja võitlejad nüüd,
kui egiptlasd teevad sama, mille vastu avaldati meelt,
kui Iisrael tegi seda palju väiksemal alal.
Silmakirjalikkus.
Egiptuse surve on palju tugevam.
Hamas ei saa öelda, et Egiptus on nende vaenlane.
See oleks viimane kord, kui nad valgust näeksid.
Egiptus paneks nad veel tõsisema surve alla.
Iisrael on täna Hamasi väikseim probleem.
Esmane probleem on neil oma rahvaga,
teiseks Egiptusega, ja võib-olla veidi ka Iisraeliga.
Iisrael aga toidab neid, annab neile vett, elektrit.
Nende vaatevinklist võib Iisrael nende vajadusi igavesti täita.
Dr Spyer?
Ühe vihje suhtes, mis varem kõlas -
Hamas on väljunud viimase kümnendi sündmustest
suure kaotajana,
kuna nad olid varem Iraani juhitud regionaalses liidus,
kuid panustasid siis valele hobusele.
Nad arvasid, et regioonis tõuseb Moslemivennaskonna juhitud võim,
keskustega Egiptuses ja Qataris.
See kõik haihtus 2013. a juuli al-Sisi võimupöördega.
Hamas on sellest peale veidi kodutu ja vennatu olnud.
Mõned hamaslased tahaksid tagasi Iraani rüppe,
teised tahaksid ühineda tõusva sunniitide blokiga regioonis.
Viimase 24 tunni jooksul võis näha Hamasi toetust
saudide juhitud rünnakule Jeemenis.
See paistab viitavat,
et Hamas liigub ilmselt valikuvõimaluste puudusel
sunniitide suunas.
Nad püüavad lahendada oma probleeme,
liikudes tagasi saudide vahendatava regionaalse sunniitide liidu poole.
Saateaeg on otsakorral,
aga tahaksin kuulda teie arvamust selle suhtes,
mida Amir hetk tagasi mainis seoses ISIL-iga Siinai poolsaarel.
Nad on seal lausa kontrolli haaramas.
Kas usute et sunniitlikul Hamasil
võib seal mingeid huve olla?
Egiptuse presidendi al-Sisi väitel
on Hamas toetanud Siinai islamiste
ja kasutanud neid sidemeid uue kanali loomiseks relvadele
ja muule varustusele tuleviku otstarveteks?
Sisi on süüdistanud Moslemivennaskonda
Põhja-Siinai ja Egiptuse terrorismis.
Arvan, et osa sellest on propaganda.
Tema huvides on öelda, et Moslemivennaskond on vaenlane.
Lisaks meeleavaldustele püüavad nad meid ka õhku lasta.
Hamas peab väga ettevaatlik olema, enne kui nendega ühineb.
On märke ka ISIL-i kohalolust Gaza sektoris.
Hamas kardab seda ja püüab seda maha vaikida.
Hamasil on põhjust ka nende rühmituste ees hirmu tunda.
Aega on vähe. Dr Kedar, mida tulevikult ootate?
Ma poleks üllatunud, kui ärkame ühel hommikul,
ja kuuleme, et Hamas kuulutas Gazas riigi välja,
lahus Läänekaldast.
ning hakkavad käituma kui riik suhteis Egiptuse, Iisraeli,
maailma, Saudi Araabiaga,
et neid hakataks riigiks pidama. See ei üllataks mind.
Teie viimane lause, dr Spyer.
Ansar Bayt al-Maqdis vandus truudust ISIL-ile.
Seda ei tuleks näha alluvusena ühele riigile ühe juhi all.
ISIL pole nii tugev, kui meedias näidata tahetakse.
Olukord Põhja-Siinais on Süüriast vägagi erinev.
Viimane lause, Amir.
Reaalsus on niigi sünge, kuid lisan veel ühe stsenaariumi.
Mitmerahvuselised väed ja vaatlejad - Lääs, sh USA,
võivad ISISe tule alla sattuda
USA võib koos Iisraeli ja Egiptusega Siinail sekkuda.
Väga hirmutavad stsenaariumid.
Loodetavasti on lähitulevik helgem.
Aitäh saates osalemast, dr Spyer ja dr Kedar!
Suur tänu hr Amir Orenile.
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri