Tervetuloa Jerusalem studioon!
Iranin ja P5+1-maiden neuvottelujen määräaika umpeutuu 31. maaliskuuta.
P5+1-maat ovat YK:n turvallisuus- neuvoston pysyvät jäsenet -
USA, Venäjä, Kiina Ranska ja Britannia, -
sekä vaihtuva jäsen Saksa.
Kummatkin osapuolet syyttelevät etukäteen toisiaan -
neuvottelujen mahdollisesta epäonnistumisesta.
P5+1 painostaa Irania päätökseen.
Iran puolestaan vaatii pakotteiden täydellistä poistamista.
Tästä kanssamme keskustelevat -
Iranin politiikan luennoitsija IDC Herzliasta, -
Meir Javedanfar, tervetuloa, -
ja Israelin atomienergiakomission entinen johtaja ja INSS:n tutkija -
Uzi Eilam, tervetuloa!
TV7:n Iran-analyytikko on tohtori Eldad Pardo.
Eldad, mikä on tilanne nyt, kun määräaika lähestyy?
Neuvottelusta on liikkeellä erilaisia huhuja, -
mutta kukaan ei tiedä varmasti, missä nyt mennään.
Valaisisitko asiaa?
Jos katsomme asiaa Iranin kannalta, -
se haluaa päästä eteenpäin -
ja pitää ydinohjelmansa.
Se haluaa mahdollisimman laajat ydinvalmiudet.
Toisaalta Iran haluaa vapauden toimia -
siirtyessään ajatollah Khamenein jälkeiseen aikaan.
Iran on omaksumassa imaami Hassanin rauhan mallin.
Se tarkoittaa väliaikaista rauhaa vihollisen kanssa.
Uskon, että jonkinlainen sopimus on nyt mahdollinen, -
tai sitten neuvotteluja pitkitetään jollain tavalla.
Iran tarvitsee ydinasevalmiuden puolustusta varten -
laajentaessaan valtaansa Lähi-idässä.
USA sallii Iranin laajentumisen Lähi-idässä, -
kuten näemme Afganistanista Välimerelle, -
Jemenissä ja nyt myös Saudi-Arabiassa.
Tilapäisesti Iran voi tehdä kompromisseja ydinohjelmassaan -
edetäkseen suunnitelmassaan.
Herra Eilan, -
presidentti Obama on puhunut kymmenvuotisesta sopimuksesta, -
jonka aikana Iranin ei saisi rikastaa uraania kuin tiettyyn määrään asti.
Kansainvälisellä yhteisöllä olisi vuosi aikaa reagoida, -
jos Iran alkaa tavoittelemaan ydinasevalmiutta.
Miten tämä vaikuttaa nykyisessä neuvottelutilanteessa?
Siinä on kyse muustakin.
Sopimus sallii ehkä Iranille -
5000―6500 toimivaa sentrifugia.
Mielestäni sopimuksen pitäisi vaatia, -
että jo rikastettu uraani pitäisi antaa venäläisille -
siirrettäväksi Bushehrin ydinvoimalaan.
Ja Iran toimittaakin jo polttoainetta Bushehriin.
Bushehrin voimala tarvitsee polttoaineeksi -
75 tonnia 4-prosenttisesti rikastettua uraania.
Joka vuosi siitä täytyy vaihtaa kolmannes, -
eli 45 tonnia rikastettua uraania.
Sitä toimitettaisiin vain Bushehriin, -
mutta tulevaisuudessa ehkä muihinkin voimalaitoksiin.
Iranilaiset ovat tähän mennessä rikastaneet uraania 6―8 tonnia -
5 prosentin tasoon. Se ei siis riitä alkuunkaan.
Jos venäläiset ottavat rikastetun uraanin, -
ydinasevalmiuden saavuttaminen olisi mahdotonta.
IAEA:n tarkastajien täytyisi tietysti valvoa toimintaa tarkasti.
Jos tällaiset rajoitukset olisivat voimassa kymmenen vuotta, -
sinä aikana nähtäisiin, mitä Iran tekee, -
ja mitä kahdessa muussa sähkövoimalassa tapahtuu.
Silloin nähtäisiin, kehittävätkö iranilaiset ydinaseita.
Herra Jafedanfar, -
tilanne on hankala myös Iranille, joka haluaa rikastaa uraania vapaasti.
Iranin taloutta lamauttavista pakotteista on puhuttu paljon.
Sanoitte ennen ohjelman alkua, -
että iranilaiset haluavat kaikkien pakotteiden poistamista.
Iranilaiset ajattelevat, -
että jos 20-prosenttisen uraanin rikastaminen täytyy lopettaa heti, -
niin kaikki pakotteet pitäisi myös poistaa heti.
Presidentti Obama ei kuitenkaan ole sitä mieltä, -
koska Iran salasi aiemmin Natanzin rikastamonsa.
Sitten selvisi, että Iranilla oli toinenkin salainen laitos.
Se oli Fordossa, Qomin pyhässä kaupungissa.
Iran on siis osoittautunut epäluotettavaksi.
Obama ajattelee siis, että jos Iranin vaatimuksiin myönnytään, -
ja Iran rikkoo jälleen sopimusta, sitä on vaikea rangaista ja oikaista.
Obama tahtoo siksi jättää joitakin pakotteita voimaan.
Iranin on pakko hyväksyä tämä, -
koska P5+1-maat ovat tästä yksimielisiä.
USA:lla ja Venäjällä on suuria erimielisyyksiä Ukrainassa, -
mutta tässä ne ovat yhtä mieltä, samoin Kiina ja Eurooppa.
Iranin vaatimukset pakotteiden poistamisesta ei siis toteudu.
Nähtäväksi kuitenkin jää, -
onko ajatollah Khamenei valmis joustamaan, -
sillä hän on julkisesti vaatinut pakotteiden välitöntä poistamista.
Voimme kuitenkin analysoida tilannetta.
Tohtori Pardo, onko mahdollista, -
että Iran harkitsee toimintansa muuttamista -
päästäkseen kaikista pakotteista eroon?
On tietysti.
Mainitsin aiemmin imaami Hassanin sopimuksesta vihollisen kanssa.
Se muistuttaa Muhammedin sopimusta Quraishin heimon kanssa.
Sopimuksen tarkoitus on osoittaa vihollinen valehtelijaksi.
Khamenei voi siis aivan hyvin suostua sopimukseen -
saadakseen taloudellisia tai muita etuja.
He pitävät vihollisiaan valehtelijoina ja itseään uhreina.
He suostuvat kärsivän osaan kostaakseen sen myöhemmin.
Tämä on heidän tapansa toimia.
Sopimus on siis täysin mahdollinen, ja tämä toistuu aina uudelleen.
Kyse ei ole sovinnosta, -
vaan väliaikaisesta sopimuksesta pahan vihollisen kanssa.
Vihollinen pysyy aina pahana heidän ideologiansa mukaan.
Myös Iranin hallinnossa on ihmisiä, jotka tahtoisivat suuria muutoksia.
Iranin ideologinen tilanne on kuitenkin tällainen.
Epäluottamuksesta on puhuttu täällä useasti.
Länsimaat eivät luota Iraniin, -
eikä Iran luota länsimaihin.
Muutama viikko sitten P5+1:n ja Iranin neuvotteluihin -
sekä Kerryn ja Iranin ulkoministeri Zarifin neuvotteluihin tuli mukaan -
USA:n energiaministeri Ernest Moniz -
auttaakseen sopimuksen teknisessä puolessa.
Se kertoo halusta hioa sopimuksen tekniset yksityiskohdat valmiiksi.
Toisaalta luottamusta ei ole, -
mutta toisaalta edetään seuraavaan vaiheeseen.
Täytyy ensinnäkin muistaa, -
että väliaikaissopimus ei kattanut vain sentrifugeja, -
vaan myös tarkastajien vapaan pääsyn, Arakin raskasvesireaktorin -
ja ydinasekehitystä koskevien kysymysten selvittämisen.
Koko väliaikaissopimuksen ajan iranilaiset ovat käyttäytyneet hyvin.
He ovat noudattaneet kaikkea mitä on sovittu.
Kun he tarvitsevat jotakin, he osaavat käyttäytyä.
Jos kyse on heidän tulevaisuudestaan, -
ja tietyistä periaatteista sovitaan nyt maaliskuun lopussa tai huhtikuussa, -
heillä on vielä muutama kuukausi aikaa neuvotella yksityiskohdista.
Yksityiskohdat täytyy jättää asiantuntijoiden käsiteltäviksi.
Ne ovat monimutkaisia.
Ylimalkaisilla julistuksilla ei ratkaista mitään.
Siksi iranilaiset tuovat mukaan omat asiantuntijansa, -
ja amerikkalaiset, eurooppalaiset ja IAEA omansa.
He ratkaisevat yksityiskohdat, jotka ovat siis vielä avoimia.
Mitä mieltä olette, herra Javedanfar?
Iranin toiminnan ennustaminen on vaikeaa.
Historian ja politiikan asiantuntemus ei riitä, -
vaan pitäisi olla myös selvänäkijä.
Ajatollah Khamenei sanoo amerikkalaisia vihollisiksi.
Hän sanoi, ettei hän halua mitään väliaikaissopimusta, -
jossa sovitaan yleisperiaatteista, -
koska yksityiskohdat jäisivät tulkinnan varaan, -
ja vihollinen voisi pelata niiden avulla.
Joskus iranilaiset sanovat päinvastoin, että sopimus voidaan tehdä.
Iranissa julkaistiin hiljattain uusi seteli.
Vanhassa setelissä oli ydinohjelman logo, -
mutta uudessa on Teheranin yliopiston sisäänkäynti.
Nyt Iran lähettää Salehin keskustelemaan Monizin kanssa.
Eivät he tekisi sellaista, elleivät he uskoisi neuvottelujen edistymiseen.
Kuten sanoin, ajatollah Khamenei on ratkaisevassa osassa.
Kuten tohtori Pardo sanoi, -
hän voi tehdä rauhan imaami Hassanin mallin mukaisesti, -
tai sitten hän ei halua jäädä historiaan miehenä, -
joka antoi amerikkalaisille periksi. Kumpikin on mahdollista.
Venäjän ja Yhdysvaltojen välit ovat huonontuneet.
Khamenei voi sanoa, ettei hyväksy sitä, ettei kaikkia pakotteita poisteta.
Hän voi jäädä odottamaan.
Obamalla on enää vuosi jäljellä, ja hän haluaa saada jotain aikaiseksi.
Sillä välin Khamenei hyödyntää aikaa edetäkseen ydinohjelmassaan -
ja vahvistaakseen suhteitaan Venäjään.
Asiat voivat siis edetä kahteen eri suuntaan.
Huhujen mukaan Khameneilla on syöpä ja vain vuosi elinaikaa.
Miten tämä vaikuttaa?
Le Figaro -lehden mukaan hänellä on kaksi vuotta elinaikaa.
Seuraajasta ei tiedetä. Hän ei ole koskaan maininnut ketään.
Ennen kuin ajatollah Khomeini kuoli, -
seuraaja tiedettiin jo pitkään etukäteen, -
koska Khomeinin tiedettiin kuolevan pian.
Nyt asiaa tutkineetkaan eivät osaa sanoa mitään.
Seuraaja voi olla kuka vain.
Tämä tekee tilanteen vielä epävarmemmaksi.
Emme todellakaan tiedä, mitä Khamenei tekee viime hetkellä.
Otan riskin ja analysoin asiaa Iranin kulttuurin kautta, -
vaikka olen juuri kuullut hyvää kritiikkiä.
Iranin historiassa on ollut kaksi mallia, -
imaami Hassanin malli ja marttyyrius, -
jota nähtiin vuonna 1941 ja Mossadekin tapauksessa 1953.
Shaahi lähti, vaikka hän olisi voinut jäädäkin.
Imaami Hassanin malliin puolestaan kuuluu kompromissi -
ja kaunan ylläpito.
Iranilla on siis kaksi eri toimintamallia.
Mielestäni ajatollah Khamenei on hyvin viisas ja oppinut mies.
Hän taitava laskelmoija.
Uskon, että hän päättää tehdä sopimuksen, -
mutta haluaa silti ylläpitää jännitettä, -
koska hallinnolla ei muuten ole syytä pysyä pystyssä.
Jos sovinto tehtäisiin, Iranissa alettaisiin kysellä, -
miksi siellä ei ole demokratiaa.
Iranin hallinto jatkaa kuitenkin imperiuminsa rakentamista.
He kouluttavat sitä varten ja tukevat terroriryhmiä.
Tilanne on hankala.
Mainitsitte hyvän esimerkin shaahista.
Jotkut ihmettelevät, miksi shaahi ei vallankumouksen aikaan -
tehnyt vallankumouksesta lopun järjestämällä verilöylyn.
Sen sijaan hän luovutti.
Nyt jälkeenpäin tiedämme, että hän tiesi sairastavansa syöpää.
Hän ei halunnut jäädä historiaan oman kansansa massamurhaajana.
Tutkimusten mukaan shaahin aikaan tapettiin vain 3000 ihmistä.
Yksin vuonna 1986 Iranin vankiloissa tapettiin 4000.
Tämä hallinto on tappanut kymmeniä tuhansia ihmisiä.
Syöpä vaikutti siis ratkaisevaan päätökseen.
Shaahi tiesi kuolevansa ja ajatteli sitä, millaisena hän jäisi historiaan.
Jos Khameneilla on syöpä, ehkä hän ei halua tulla muistetuksi johtajana, -
joka antoi kansansa kärsiä. Hän voi siis seurata shaahin esimerkkiä.
Mutta ehkä hän ei myöskään halua tulla muistetuksi johtajana, -
joka antoi periksi.
Mainitsitte IAEA:n tarkastukset.
Muutama kuukausi sitten IAEA julkaisi dokumentin, -
jossa moitittiin Iranin toimintaa tutkimuskeskuksissa.
P5+1-maatkin ovat huolestuneita siitä.
Mitä tämä merkitsee sopimuksen kannalta?
Onneksi Mohamed El Baradei ei ole enää IAEA:n pääjohtaja.
Hän pysäytti monet IAEA:n ihmiset, -
jotka raportoivat totuudenmukaisesti Iranista.
Nyt Yukiya Amanon aikaan -
IAEA toimii paremmin.
Nyt ratkaisevaa on se, -
miten itse aseen kehitys etenee, tai on etenemättä.
Parchinin esimerkki on tärkeä tietää.
Vuonna 2006 IAEA:n tarkastajat pyysivät päästä Parchinin tukikohtaan.
He epäilivät, -
että siellä kehitettiin edistyksellisiä räjähteitä.
Heidät vietiin tiettyyn paikkaan leirissä, eivätkä he löytäneet mitään.
Kuuden vuoden kuluttua selvisi, että paikka oli väärä.
He pyysivät päästä siihen paikkaan, -
missä räjähteitä kehitettiin.
Sinne heitä ei päästetty.
Siitä lähtien satelliitit näyttivät, -
että leirissä siirreltiin ja peiteltiin tavaroita kiihkeästi.
Suuria alueita peitettiin vaaleanpunaisella peitteellä, -
jota infrapunasäteet eivät läpäise.
Sen jälkeen tarkastajat päästettiin leiriin, eivätkä he löytäneet mitään.
Tämä on tärkeä tietää monestakin syystä.
Ensinnäkin tarkastajat kyllä tietävät, mitä siellä tapahtuu.
Toiseksi IAEA käyttää epäröimättä tiedustelulähteitä.
Se ei tukeudu vain tarkastajiensa tietoihin, -
vaan myös muista lähteistä tuleviin tietoihin.
Tämä tietysti suututtaa iranilaisia.
Mikä merkitys on IAEA:n tarkastuksilla?
Jos väliaikaissopimuksen henki näkyy lopullisessa sopimuksessa, -
jos sopimus ylipäänsä tulee, -
niin jos epäilyttävästä toiminnasta löydetään heikko kohta, -
ja jos IAEA käyttää entistä enemmän IAEA:n ulkopuolisia tiedustelutietoja, -
tarkastuksilla voidaan valvoa Iranin toimintaa tehokkaasti.
Tätä ei käsitelty väliaikaissopimuksessa.
Siitä vasta keskustellaan lopullisen sopimuksen osalta.
Jos tämä toteutuu, -
niin ainakin muutaman vuoden kuluttua saamme rentoutua.
Tarkastukset eivät poista kaikkia pakotteita, -
mutta ainakin näemme, mitä siellä tapahtuu.
Tästä heräsi mielenkiintoinen kysymys.
Olemme pitkään puhuneet ydinneuvotteluista.
Samalla olemme yrittäneet selventää tätä prosessia.
Unohdamme kuitenkin kysyä, mikä on itse pommin tilanne.
Herra Javedanfar, miten tärkeä ydinpommi on Iranille?
Se on tärkeä.
Iran ei sietäisi kaikkia näitä pakotteita, -
jos ydinohjelman tarkoitus olisi rauhanomainen.
Ei Iran olisi muuten piilotellut Natanzia ja Fordoa.
IAEA:n mukaan Iran on kehitellyt ydinlaukaisinta.
Parchinissa on kehitetty räjähteitä.
Washington Postin mukaan -
Iranin puolustusministeri lensi vuonna 1999 yksityiskoneella -
Islamabadiin hakemaan valmista ydinpommia.
Iran haluaa ydinaseen.
Kun se ei saanut sitä Pakistanista, se alkoi kehittää omia valmiuksia.
Nyt kärsiessään pakotteista Iran on valmis tekemään sopimuksen.
En usko, että Iran tekee sopimuksen valmistaakseen ydinaseen, -
vaan siksi, että se on tajunnut, ettei se voi tehdä ydinasetta.
Nyt se käyttää saavutuksiaan taloutensa hyväksi.
Iran selviää ilman ydinasetta, mutta ei ilman talouttaan.
Viimeinen lause, herra Eilan?
Jotkut ovat huolissaan siitä, -
että Iran pääsee ydinasekynnykselle.
Mielestäni Iran on jo sillä kynnyksellä.
Se on pitkän aikavälin kynnys, mutta kuitenkin.
Olen samaa mieltä siitä, että nyt on tärkeintä päästä eroon pakotteista -
ja tehdä jotain ei vain Iranin kansan, -
vaan myös hallinnon hyväksi.
Kiitos herra Eilan ja herra Javedanfar mielenkiintoisesta keskustelusta!
Valitettavasti aika on lopussa.
Kiitos, tohtori Pardo! Tästä täytyy vielä keskustella lisää.
Kiitos myös katsojille, nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Hannele Lehtoranta