JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma stuudiosse!
Tänane saade on 2015. a esimene
ja nagu tavaliselt, on stuudios Pekka Sartola.
Tere tulemast! - Aitäh.
Tänavu jätkame samamoodi,
et iga teine saade oleme siin laua taga koos,
ja vahepeal räägime Lähis-Ida aktuaalsetest teemadest
video vahendusel.
Ligi kuu aega oli jõulude tõttu paus
ja üht-teist on juhtunud.
Enne kui tänase teema juurde läheme, kas tahad rääkida, Pekka,
mis sul viimase kuu vältel neis asjus meeles on mõlkunud?
Mäletame ilmselt kõik värskelt Pariisis ja Brüsselis toimunut,
ISIL-i tegusid Lähis-Idas ja Boko Harami Nigeerias.
Lähis-Idas huvitab meid enim ehk Palestiina omavalitsuse taotlus
ühineda Haagi Kriminaalkohtuga.
Eesmärgiks süüdistada Iisraeli mullusuvistes sõjakuritegudes.
Need olid esimena meenuvad mõtted.
See on kõige värskeim otsus, vaid mõni päev vana.
Vaatame seda lähemalt.
Sellel on erilisi jooni.
Institutsioon, mis taotluse varem hülgas,
on nüüd valmis seda ilma eriliste muutusteta rahuldama.
Räägi sellest veidi, ja mis see ICC tegelikult on.
ICC on Rahvusvaheline Kriminaalkohus,
mis on riikide poolt rahastatav sõltumatu organ.
See ei kuulu ÜRO alla ega oma poliitilisi sidemeid,
vähemalt ei peaks omama. Mõned on ses suhtes skeptilised.
2002. a rajatud organ töötab iseseisvalt
ja uurib riikidevahelisi asju juriidilistel alustel.
ICC pole kohus, mis uurib õigluse ja suhtelisuse küsimusi,
vaid üksnes juriidilisi fakte ning teeb vastavad otsused.
Kui PO sai 2012. a ÜRO-lt
mitteliikmest vaatlejariigi staatuse,
taotlesid nad vahetult pärast seda ICC liikmestaatust,
et süüdistada Iisraeli
sinnani tehtud väidetavate sõjakuritegude eest.
Taotlust toona ei rahuldatud.
Toona otsuse teinud prokurör Fatou Bensouda
käsitles otsust ka nüüd.
Kui palestiinlased taotlesid 30.12.2014 ÜRO Julgeolekunõukogult
taas riigi tunnustamist ja see ei läinud läbi,
saatsid nad kohe taotluse ÜRO peasekretärile,
kus paluti taas ICC liikmestaatust,
et leida mingit kaitset ICC juriidilistest positsioonidest
Iisraeli väidetavate sõjakuritegude suhtes.
Omapärane oli see, et ÜRO peasekretär rahuldas taotluse
ja edastas selle. See polnud kardinaalne viga.
Ta oleks võinud selle ka tagasi lükata,
sest palestiinlased pole riik.
ICC aga võttis nende süüdistuse menetlusse,
mis oleks nagu Palestiina riigina tunnustamine.
Nende otsuses näeb sihikindlat poliitikat.
Sama Gambiast pärit prokurör eelmine kord taotlust ei rahuldanud
ja seekord rahuldas.
Seega alustab ICC eeluurimist
mulluste Gaza sündmuste kohta.
Ütlesid, et nad uurivad vaid liikmesriikide asju.
Palestiina aga pole riik.
Kas see tähendab, et nad on otsustanud,
et Palestiina on riik?
Täpselt nii.
Kaudselt tunnustab ICC, et Palestiina on riik.
Kui uurida ICC jurisdiktsiooni antud küsimuses,
pole neil Juudas, Samaarias ja Gazas jurisdiktsiooni,
sest Palestiinal pole piire.
Üksnes Iisrael on piirkonnas piiridega määratletud riik.
On täiesti arusaamatu, et taoltus rahuldati
varasemate põhjendamatute põhjenduste alusel.
Kuna sõda pole ühepoolne
ja teiseks osapooleks oli Hamas,
mis kuulub Palestiina omavalitsusse
ja moodustab sellega ühtse terviku,
kas siis uuritakse ka nende poolt
Iisraelis sooritatud tegusid?
Jah. Iisrael esitas septembris ICC-le süüdistuse Mahmoud Abbasi vastu
seoses PO kuritegudega, mille osa on Hamas.
Taotluse taga olevat POd käsitletakse tervikuna -
PLO ja Fatah.
See menetlus ICCs käib.
Vastuseks Abbasi taotlusele tegi Iisrael uue käigu
ja lisas süüdistatute nimistusse ka PO peaministri Hamdallah
Hamasi sooritatud sõjakuritegude eest.
Valitsusvastutust kandvad isikud peavad nende tegude eest vastutama.
Probleem on selles, kus see kõik ükskord lõpeb.
See on üks puder ja kapsad,
sest mingit juriidilist alust uurimise alustamiseks pole.
Lisaks kaasneb küsimus,
kas ICC-l on võimalik kogu seda protsessi uurida,
kas nad saavad oma käsutusse tõendusmaterjali,
mille põhjal hiljem võimalikke süüdistusi esitada.
Iisrael on maruvihane, nagu ka USA ja Kanada.
Nad soovitavad ICC rahastamist lõpetada.
USA seda ei rahastagi,
aga ICC liikmed peaksid revideerima oma seisukoha kohtu suhtes,
mis enda kehtestatud määruste järgi peaks uurima vaid riikide asju.
Nii ei saa juriidiliselt isegi kaudselt seisukohta võtta,
kas Palestiina on juba riik.
Kui palju riike ICCs osaleb ja millised on tähtsaimad?
Ma ei tea vastata,
kuna ei märganud liikmesriikide nimistut uurida.
Seal pole kindlasti USAd, aga Kanada ilmselt on,
sest Iisrael palus Kanadal lõpetada ICC rahastamine.
Seal on ilmselt palju lääneriike.
Ja seal pole kõiki P5+1 riike - Venemaa ja Hiina ei osale.
See pole globaalne riikidevaheline ühendus.
Kõige olulisemad riigid ei osale.
Kas pole nii, et pidevalt nagu otsitaks asju,
millega Iisraeli-vastasust tekitada?
Taustal näeb kahtlemata seda,
et Palestiina riigile
tahetakse leida globaalset tunnustust.
See on paradoksaalne, kuna ÜRO Julgeolekunõukogu,
kel on neis asjus võtmeroll, peaks esimesena riiki tunnustama.
Alles seejärel kuulutab riik iseseisvuse välja.
Ja ÜRO Peaassamblee kiidab heaks riigi taotluse.
Praegu läheb kogu protsess otse finišisse,
ja unustatakse, mis teed sinna tuleks minna.
Antud juhul on tegu raske pretsedendiga.
Mitmete Euroopa riikide parlamendid on juba palunud oma valitsustelt
Palestiina tunnustamist.
Nüüd on ICC, kes peaks jääma rahvusvahelise õiguse piiridesse,
eriti enda seatud määruste piiridesse,
otsustanud lati alt läbi joosta.
Väga kahetsusväärne sündmusteahel.
Liigume nüüd Prantsusmaa sündmuste juurde,
mis riigis mitu päeva suurt segadust tekitas
ja üsna üllatav oli.
Samuti vihjas see, et see polnud ehk ühekordne juhtum.
Räägi lühidalt, mis juhtus, kes tegi ja millistel motiividel.
Viimastel nädalatel on neid motiive palju uuritud.
Tegemist oli Alžeerias sündinud vendadega,
kes ründasid esmalt
satiirilise nädalalehe Charlie Hebdo toimetust,
kus toimus nädalakoosolek.
Nad sundisid tänavalt sisenenud lapsega töötajat
turvaust avama ja pääsesid sisse.
Kõigepealt tapsid nad kuulsaima karkaturisti
ja lehe peatoimetaja,
ning seejärel hakkasid pimesi kõiki teisi tulistama.
Hukkus ca 10 inimest.
Üks karikaturistidest oli ka juudi päritolu.
Seda pole just tihti mainitud.
Saabus politsei. Kogu protsess kestis 5 minutit.
Nad tapsid kaks politseinikku ja põgenesid.
Mõne päeva pärast nad leiti ja piirati sisse
Pariisist kirdes asunud väikelinnas,
trükikojas, kus lehte trükiti.
Nad olid kavatsenud sealgi hävitustööd teha.
Nad piirati sisse
ja kui politsei nende nõudmistega ei nõustunud,
tungiti trükikotta ja vennad said surma.
Peagi seejärel toimus rünnak kosher restoranile
ja ka Belgias oli üks sündmus.
Juudi kosher poodi
ründas samasse Jeemeni al-Qaedasse kuulunud isik.
Ta tappis seal neli klienti, kes kõik olid juudid,
ja nõudis, et politsei vabastaks trükikojas sissepiiratud terroristid,
kel oli ka üks pantvang.
Politsei ei nõustunud
ja ründas üheaegselt nii poodi kui trükikoda.
Hukkus ka kosherpoodi rünnanud araabia taustaga isik.
Päev varem oli ta tapnud Pariisis juba ühe naispolitseiniku.
Mõlemad osapooled kasutasid üsna radikaalseid meetmeid.
Kui Youtube'is terroristide pilte ja tegutsemist uurisin,
leidsin, et nad olid profid. Nad olid relvastatud.
Vähemalt ühel oli kuulivest.
Ka relvi kasutasid nad professionaalselt.
See oli läbimõeldud operatsioon.
Lugesin kuskilt,
et nad olid valmistunud selleks isegi paar aastat.
Selle taga oli vist Jeemeni al-Qaeda?
Jah. Neil oli kaheosaline motiiv.
Nad tahtsid karistada neid,
kes pilkasid ISIL-i juhti al-Baghdadit,
ja nende prohvetit Muhhamedi. See on vana motiiv
ja sellele reageeritakse alati tuliselt.
Jeemeni al-Qaeda võttis paari päeva pärast vastutuse.
Üks teinegi Lähis-Ida rühmitus püüdis rünnaku eest au endale saada.
Huvitav, et islamimaailmas upitatakse oma mainet
selliste tegudega.
Tihti tuuakse ettekäändeks,
et solvatakse nende pühi isikuid,
nagu Muhhamedi jt.
See olevat neile ülitähtis.
Mul on tekkinud mulje, et see on vaid ettekääne,
ja tegelik motiiv on lihtsalt soov rünnata.
See peab ilmselt nii olema.
Muhhamed on neil kaitse all.
Teda ei tohi joonistada, teda ei tohi kritiseerida.
Kuigi islam ise on seda sajandite vältel hulgaliselt teinud.
Tundub, et tegemist on mingi kaitsemehhanismiga,
et keegi ei uuriks, mida kõike Muhhamed tegelikult tegi
ja mis on eeskujuks kõigile moslemeile,
nagu Koraan ja sunnagi.
Muhhamedi pilkamine on saanud proportsioonid,
nagu oleks ta jumalus.
Islam aga pilkab Lääne kristlust,
väites, et Jeesus on Muhhamedi järel tähtsuselt teine islami prohvet.
Ükski Lääne piiskop või paavst pole mingit seisukohta võtnud,
vaid pigem otsitakse koostööd ja usunditele ühisnimetajat,
kuigi need on teineteisega täielikus vastuolus.
Sellised ähvardavad kujundid levivad Euroopas üsna kiiresti.
Prantsusmaal on palju moslemeid
ja antisemitism tõusuteel.
Euroopas pole varsti enam turvalisi riike,
kus juudid saaksid end vabalt juudiks nimetada.
Vastab tõele.
Seepärast Netanyahu ütleski järgmisel päeval väga otseselt:
"Tulge Iisraeli. Siin on teie kodu. Siin olete kaitstud."
Kuigi naaberriigid ja terrorirühmitused
on Iisraeli omajagu ahistanud.
Kui võtta mõõdupuuks Prantsusmaa, kus on 66 miljonit elanikku,
neist moslemeid ca 6 miljonit ehk ca 10%,
ja juute veidi üle 700 000 ehk veidi üle ühe protsendi,
siis vahe on üsna suur ja juutidel on põhjust valvel olla.
Eriti viimatiste sündmuste valguses.
Prantsusmaal on rünnatud sünagooge, juute, isegi koolilapsi,
vaid nende juudi päritolu tõttu.
Liigume tagasi 70-80 aasta taha, kus natsid oma asju ajasid.
Teie etnilisest taustast piisab teie rõhumiseks, öeldi siis.
USA president Obama on väitnud,
nagu oleks tegemist marginaalsete rühmitustega,
millele ei tasu liialt tähelepanu pöörata,
ning islam on rahu religioon. Mis sa sellest arvad?
Olen uurinud islami piisavalt.
Möönan, et sealt leiab elemente ka rahus elamiseks.
Usun, et 80-90% moslemeist tahabki rahus elada,
lapsi kasvatada, tööl käia ja usku sekulaarselt harrastada.
Aga leidub äärmusrühmitusi, ja kui marginaalsed nad ka poleks,
siis moslemeid on 1,7 miljardit ehk 1700 miljonit.
Kui radikaalseid ekstremiste on 5%, tegelikult ehk isegi rohkem,
räägime kümnetest miljonitest,
kes on valmis end fanaatiliselt ohverdama
mis tahes oludes, et vaid paradiisi pääseda.
Paradiisikoht on garanteeritud, kui sinu tegu juute tapab.
Kuidas Euroopa demokraatlikud riigid saavad end kaitsta,
kui see invasioon üha kasvab?
See on raske.
Moslemeid on aastakümneid vastu võetud mis tahes riigist,
ja mis tahes põhjendustel.
Enamasti hämaratel humanitaarpõhjustel.
Nad on suutnud moodustada rühmitusi ja rakke,
millest mingi osa radikaliseerub ja võtab oma usku nii tõsiselt,
et hakkab õpetuses juhinduma ISIL-ist või Hamasist,
kes järgivat tõelist islamit,
millele tõepoolest leiab Koraanist ja Muhhamedi õpetustest aluse.
Ses mõttes on islam mitmepalgeline,
et annab võimaluse ka väga radikaalseks käitumiseks.
Kui kasutada sinu matemaatikat,
siis Iisraeli ümber on ilmselt ca 300 miljonit moslemit.
Sellest 5% on 6 miljonit?
10% oleks 30 miljonit, ja 5% oleks 15 miljonit.
Iisraellasi on poole vähem.
Ja kui need kõik on ekstremistid, on seis üsna veider.
Nii see on. Asi võib vaid halvemaks minna.
Kui mõelda Iisraeli ümbritsevatele riikidele ja rühmitustele,
ja vaadelda nende siseküsitlusi suhtumise kohta juudiriiki,
on vastused 70-80% üliradikaalsed.
"Iisrael tuleb hävitada, seal peab valitsema islamirežiim."
Nimel polevatki vahet, olgu Palestiina või miski muu.
Juudi demokraatia ja kristluse elemendid
tuleb Lähis-Idast kaotada.
Kui vaadata aktiivsesse terroriseltskonda kuuluvat Hamasi
ja põhja pool asuvat Hezbollah't,
kel on Iisraeli naabritega sidemed,
siis milliseid ohustsenaariume hetkel Iisraeli suhtes näed?
Seis on vägagi murettekitav.
Pühapäeval pidi Iisrael ründama
Süüriast Hezbollah'sse suundunud konvoid,
mis vedas rakette ja muud relvastust.
Rünnakus sai surma viis Hezbollah agenti,
üks neist tähtis piirkonnaülem.
Hezbollah lubas kätte maksta.
Neil on kasutada 150 000 raketti,
millest vähemalt 5000 ulatuvad üle kogu Iisraeli.
Nende fanaatilisuse tase ei hooli lõpptulemusest,
vaid lähtub üksnes oma usulisest vaatevinklist
ja tahab hävitada juudiriiki.
Kui kaasata siia ISIL,
mis on radikaliseerumas algsest veelgi hullemaks,
ja millega ühineb Läänekalda elanikke,
kus ISIL on juba väikerakke loonud,
on seis Iisraeli seisukohast äärmiselt murettekitav.
Nad peavad pidevalt järgmiseks suureks sõjaks valmistuma.
Kui mõelda väikestele vahemaadele ja ähvardavatele relvadele,
mida Iraanist alati juurde saab, tähendab see,
et Iisrael peab valmistuma kõige mustemaks stsenaariumiks.
Jah. Ise olen rääkinud sellestsamast mustast stsenaariumist.
Iisraeli ümber on pool tosinat araabiariiki.
Kui neis tegutsevad rühmitused saavad rakette, mida neil juba on,
ja tahavad teha Iisraeli vastu rakettidega äkkrünnakut,
tulistavad nad päevas 1000 raketti,
järgmine päev sama palju jne. See on miinimumarv.
Ükski Iisraeli kaitsesüsteem ei suudaks sellele vastu panna.
Vähemalt mõni neist pääseks läbi.
See tähendab, et Iisrael peab käiku laskma relvasüsteemid,
mis viivad Lähis-Ida tagasi kiviaega.
Nii jõuamegi olukorda, millest räägib Psalm 83.
Kuidas näed praeguseid arenguid selle Piibli kirjakoha valguses?
Näen, et asjad liiguvad selgelt selles suunas.
Kui mõelda psalmis 83 mainitud rahvastele,
mis kõik elavad Iisraeli naaberriikides,
siis kõige vähem radikaalne on Jordaania.
Sealgi on tekkinud Iisraeli suhtes tugev vastumeelsus,
mis on seotud otseselt religiooniga ehk Templimäe sündmustega,
millest oleme siingi rääkinud.
Nad näevad selgelt religioosset tausta.
Kui Iisraeli rabinaat tahaks ehitada kolmandat templit,
tühistaks Jordaania rahuleppe
ja ühineks radikaalsema leeriga.
Hezbollah Liibanonis on juba valmis. Süüria on alati valmis,
nagu ka Iraak, kus tegutseb ISIL,
ja Egiptuses Moslemivennaskond või salafistid.
Sealt leiab juba ka al-Qaeda.
Seis hakkab tõsiseks minema.
Iisraeliski ei mõelda, kas sõda tuleb, see olevat kindel,
küsimus on selles, millal see tuleb.
Nad peavad pidevalt kikivarvul ja valvel olema.
Mittesõprade ja vaenumeelsete hulka võib arvata ka Türgi,
ja Iraan on seda niikuinii.
Türgi presidendi Erdogani avaldus Pariisi sündmuste järel
oli tragikoomiline.
Ta kritiseeris Iisraeli peaministrit ühinemise eest teiste riigipeadega
terrorirünnakute vastasel Pariisi rahumarsil.
Tema sõnul poleks Netanyahu,
kelle südametunnistusel olevat 250 000 lapse veri,
tohtinud seal osaleda.
Samas seltskonnas oli ka Abbas, kelle statistika on palju hullem.
Erdogan jäi äsja ilmekalt pildile
koos Hamasi juhi Mashaaliga.
Türgi esinemised on väga radikaalselt muutunud,
arvestades, et tegemist on NATO riigiga,
kes peaks läänemeelne olema.
Meie pooltundi mahtus nii palju teemasid,
et võime vaid õhutada vaatajaid Iisraeli eest palvetama.
Iisraeli ümber paistab tekkivat möll
ja palvetame Iisraeli juhtide eest,
et nad oskaksid tarku otsuseid teha.
Tänaseks kõik. Jätkame järgmisel korral.
Aitäh vaatamast!
Tõlge: Monika Jaaguri