JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma stuudiosse!
Gaza konflikti ehk operatsiooni Protective Edge ajal
kritiseerisid valitsuse ministrid
kaitseministri ja peaministri otsuseid.
Täna on teemaks Iisraeli valitsuse ühtsus konflikti ajal.
Stuudios on
Heebrea Ülikooli politoloogiaekspert
dr Ofer Cassif, kes kuulub
Iisraeli Kommunistliku partei Hadashi juhtkonda,
ning peaministri endine pressišeff Alex Selski. Tere tulemast!
Tervitan ka TV7 analüütikut Miri Eisinit! - Aitäh.
- Miri, kas annaksid olukorrast ülevaate.
Iisraeli poliitika suurim väljakutse on koalitsioonivalitsus.
Millises Euroopa valitsuses on peaminister, välisminister,
rahandusminister ja majandusminister kõik eri parteidest?
Igal on omad hääletajad, kellele on suunatud nende kõned.
Lisaks püüavad nad teha otsuseid koalitsioonivalitsuses.
Näiteks välisminister on viimasel ajal väljendanud vastuseisu
valitsuse poliitikale.
Kuidas saab välisminister kritiseerida kabineti otsuseid,
mille tegemises ta ise osales?
Ta räägib maailmale ja tulevastele valijatele.
Ta eraldas oma partei peaministri parteist just nüüd,
kui see kõik toimub.
Need väljakutsed johtuvad koalitsioonisüsteemist.
Dr Cassif,
kas ministrite piirangud konflikti ajal on õigustatud?
Kas ministrid peaksid säästma sõnu konfliktijärgsesse aega,
nagu peaminister Netanyahu ütles?
Esiteks pole ma nõus Miriga.
Minu meelest pole probleem koalitsioonisüsteemis.
See on minu meelest Iisraelile parim lahendus.
Suurimad erimeelsused pole eri parteide ministrite vahel,
vaid Likudi partei sees.
Netanyahu enda Likudi liikmed esitavad talle enam väljakutseid
kui Lieberman või Bennett.
Näiteks Danny Danon.
Sellega tuleks arvestada. Ehk arutame seda hiljem.
Teine tähtis seik on see,
et Iisraelis on viimasel ajal ohtlikke asju toimunud,
eriti viimase kahe kuu jooksul.
Valitsuses ja avalikes sõnavõttudes on liigutud paremäärmusse.
Parteijuhtide vahel käib ohtlik võitlus selle üle,
kes on palestiinlaste suhtes äärmuslikum.
Ma ei pea silmas Hamasi,
vaid üldist hoiakut kõneluste ja õigluse suhtes.
Minu meelest on Netanyahu, Bennetti, Liebermani ja teiste võitlus selle üle,
kes on äärmuslikum, väga ohtlik.
See mõjutab kogu ühiskonna avalikku debatti.
Seda on näha näiteks selles, et sõjavastastel meeleavaldustel
ründasid paremäärmuslased meeleavaldajaid pudelite,
keppide ja kividega. Olin ise kohal.
Ükski valitsuse liige pole seda rünnakut hukka mõistnud.
See on suurim ja ohtlikuim probleem,
millega tuleks tegeleda.
Naaseme küsimuse juurde.
Kas koalitsioonivalitsus võib kritiseerida konflikti ajal
julgeolekukabineti otsuseid?
Või tuleks oodata, kuni konflikt on möödas,
ja kritiseerida poliitikat alles siis?
Minu meelest tuleb kriitikat teha konflikti ajal,
nagu teistegi ilmingute puhul.
See on tegelikult ministrite kohus, mitte õigus.
Kui avaldasime meelt Iisraeli rünnaku vastu,
sest see ei ole sõda, vaid Iisraeli rünnak Gazale,
ütlesid paljud meile, et oodake, kuni see möödas on.
Misasja? Kui midagi ei öelda, kui see toimub,
on pärast juba liiga hilja.
Rünnakut tuleb kritiseerida siis, kui see toimub.
Hr Selsky, kas vastaksite sellele?
Ja sama küsimus teile: Kas valitsuse ministrid
võivad kritiseerida peaministri ja kaitseministri otsuseid konflikti ajal
või peaksid nad sellistel aegadel peaministrit toetama?
See on märk sellest, et oleme demokraatia,
kuid minu meelest ei peaks ministrid väitlema operatsiooni ajal meedias,
vaid kabinetisaalis.
See näitab siiski, et Iisrael on pluralistlik demokraatia,
kus võib vabalt väidelda.
See pole võitlus selle üle, kes on äärmuslikum, vaid selle üle,
kes kaitseb otsustavamalt Iisraeli kodanikke.
Kahjuks nii Iisraelis kui Iisraeli välispoliitikas
kritiseeritakse "Iisraeli rünnakut Gazale",
aga mitte Gaza terrorirünnakuid Iisraeli vastu ...
- See on vale. - Kas lubaksite tal jätkata?
Avaldasin oma arvamust,
ega katkestanud teid, kuigi polnud teiega nõus.
Iisraeli poliitikud tahavad selgelt kaitsta terrori eest
Iisraeli ühiskonda, lapsi ja naisi.
Erimeelsusi on alati.
Dr Cassifi arvamus ei esinda enamust.
Erimeelsused näitavad, et see on pluralistlik ja terve ühiskond.
Miri, kas tahaksid vastata?
On tähtis arutada ka seda, kuidas otsuseid tehakse.
Kas see süsteem toimib?
Elame demokraatias, kuigi mõned on ehk eri meelt.
Demokraatia toimib nii,
et julgeolekukabinet on valitud valimistel,
kus mõned võidavad ja teised kaotavad.
Kabinet võib suletud istungitel väidelda,
ning teha seejärel otsused ja hakata neid teostama.
Alati on eriarvamusi selle suhtes, mida tuleks teha.
Siiski tuleb teha otsus ja see ellu viia.
Iisraelis tehakse praegu kriitilisi otsuseid.
Kas pidada dialoogi või laiendada sõjategevust?
Valitsuses kuuleb mõlemat arvamust.
Kuid nagu öeldud, väitlus käis kaamerate ees.
Me siiski ei osale otsustamises.
Rahvas ei hääleta selle üle, mida Gazas tehakse.
Selleks on meil valitsus, kelle oleme valinud.
70 % iisraellastest peab seda kaitseoperatsiooniks,
mitte rünnakuks.
Demokraatias on erinevaid nägemusi.
On kohutav, et Iisraelis on radikaale,
kes tahavad mind vaigistada.
Iisraellaste enamus seda ei tee.
Enamus peab nõudma nende radikaalide vangistamist.
Kuid nüüd tuleb otsustada, kas jätkata vaenutegevust,
ja kellelegi Iisraelis ei meeldi vägivald.
Otsuseid ei tehta siiski tänavail.
Ka Euroopas ei käi see nii. Otsused tehakse kabinetis.
Viimastel nädalatel on kabinet siiski vaielnud otsuste üle
kaamerate ees.
Toimivas demokraatias nii ei saa.
Tahan meenutada,
et ministrid on avaldanud oma arvamust,
kui need on tõepoolest olnud nende arvamused,
ja mitte olemasoleva või olematu demokraatia nimel,
vaid tulevaste valimiste nimel.
- See on siis poliitiline trikk? - Just. Seda peab meeles pidama.
See aga johtub sellest, et nad võistlevad äärmuslikkuses.
Iisraeli ühiskond on vähehaaval, ja just viimastel kuudel,
paremäärmusse liikunud.
Ma ei kasuta hetkel teatud termineid,
mida võiksin kasutada ja selgitada, miks.
Iisraeli ühiskond on kaldunud paremäärmusse.
Seepärast arvestavad ministrid järgmiste valimistega,
ja on alustanud kampaaniat, kus nad võistlevad selles,
kes on kõige araablastevastasem ja palestiinlastevastasem.
Asi pole koalitsioonisüsteemis,
vaid see on ohtlik, rassistlik avalik arutelu,
kus osaleb ka peaminister.
Inimesed ei mõista, mis Iisraelis toimub.
Räägin nii vasak- kui paremtiivast, ka vasakäärmusest.
Selles osaleb ka prominente, nagu Amoz Oz,
kes ütles 1967. a, et "okupatsioon korrumpeerib."
Tema mõtles selle termini välja pärast Kuue päeva sõda.
Ta kirjutas hiljuti, et aktsepteerib seda operatsiooni,
ja see pole tema meelest paremäärmuslik.
Meil on siin vägivaldses keskkonnas toimiv demokraatia
ja peame otsustama, kuidas end rakettide vastu kaitsta.
Selles mõttes on minu meelest üllatav,
et iisraellased suudavad mõõdukalt arutada
ja süstemaatiliselt otsuseid teha.
- Kus see arutelu mõõdukas on? - Kabineti otsustusprotsessis.
- Tapeti üle 2000 palestiinlase, enamik neist tsiviilelanikud.
Mis mõõdukusest te räägite? See on pettus!
- Huvitav, et peate vajalikuks
mind nii tuliselt katkestada.
Tahan rääkida, mis operatsiooni Protective Edge ajal toimus.
Te ilmselgelt ei toeta Iisraeli valitsust.
Olete opositsiooniparteist.
Iisraeli valitsus oli siiski nädal pärast operatsiooni algust
valmis relvarahu tegema.
Siis oli hukkunud alla 100 palestiinlase,
mida on ka palju.
Iisrael nõustus relvarahuga.
Seejärel on relvarahusid jätkuvalt rikutud,
kuid mitte Iisraeli poolelt.
Iisraeli otsustamises on näha ulatuslikku arvamuste spektrit.
Olen Oferiga siiski nõus,
et arvamusteavaldamine ei peaks toimuma meedias.
Võimalik, et seda tehtigi hääletajate ja järgmiste valimiste nimel.
Räägin lihtsalt, ilma poliitikat analüüsimata.
Sündisin juudina vägivaldses riigis nimega NSVL.
Mind peksti pea iga nädal seepärast, et olin juut.
Need, kes tahavad, et me poleks vägivaldsed,
peavad lõpetama vägivalla meie vastu.
Armastame oma lapsi rohkem kui oma vaenlaste lapsi.
Ma ei taha surma ega vägivalda.
Aga kui keegi ründab meie lapsi,
lööme me vastu seni, kuni ta lõpetab.
Ma ei naase enam selle juurde, et juudina ei tohi ma vastu lüüa.
Mulle pole vaja jutlustada peksmisest ja rünnakutest.
Siin arutelus on kõlanud mõned ekslikud avaldused.
Miril oli muidugi õigus, et kuulun opositsiooni.
Oleme tõepoolest poliitiline vähemus.
See ei tähenda, et peaksime vaikima.
Ma ei arva, et oleksite seda ütelnud.
Kahjuks mõned seda siiski teevad, isegi valitsuses.
Demokraatia juurde kuulub kaks asja.
Esiteks see, et vähemus võib muutuda enamuseks.
See on demokraatliku valitsuse põhireegel.
See valitus tõstis hiljuti parteide valimiskünnist
Knessetisse pääsemikseks kahelt protsendilt neljale.
Sellega taheti takistada araablaste ja juutide ühisparteide pääsu
Knessetisse. See pole demokraatia.
- Dr Cassif, see on täiesti teine teema.
- See on seotud teie mainitud "Iisraeli suurepärase demokraatiaga".
Seejärel teine ja tähtsam asi.
See härra, kelle nime ma ei mäleta, ütles, et ei taha, et teda pekstakse.
Ei taha minagi. Mulle meeldivad Iisraeli lapsed sama palju kui teised.
Mitte tingimata teistest rohkem, kuid see on teine teema.
Õpetan ka Sderotis Sapiri Ülikoolis.
Tean, mida tähendab pommitamine.
Rakette sajab vahel teekonnal või loengu ajal.
Lõuna-Iisraeliski pole üksmeelt valitsuse otsuste suhtes.
Seal on 1000-liikmelisi ühendusi, kes ütlevad: Lõpetage!
See konflikt on peamiselt Iisraeli vastutusel.
Kui oleks aega, tõestaksin, et seda alustas Iisrael.
Hiljuti avaldas prof Ben Yair ühe uurimuse.
Ta on endine Ülemkohtu kohtunik.
Tsiteerin teda pea sõna-sõnalt:
"Iisrael mõtles välja relvarahu rikkumise,
et teha atentaat Muhammad Deifile."
Ta pole vasakpoolne, ta on Ülemkohtust!
- Selle saate teema on Iisraeli valitsuse ühtsus.
- Jah, kuid vastasin küsimusele ... - Aitab sellest teemast.
Julgeolekukabineti liige Tzipi Livni ütles,
et Iisraeli riik ei peaks Hamasiga Kairos läbi rääkima.
Mida teie arvate?
Peame peatama raketid. Seejärel võime läbirääkimisi pidada.
Peame kaitsma oma lapsi. Valitsus otsustab, kuidas.
Valitsus ei peaks operatsiooni ajal meedias vaidlema.
Meile ja naabreile tuleb mis tahes vahenditega rahu saavutada.
Tahame, et meie naabrid võiksid elada turvaliselt,
kuid ennekõike tahame ise turvaliselt elada.
Raketid tuleb peatada, ja seejärel peame läbirääkimisi.
Miri, dr Cassifi sõnul
avaldasid valitsusliikmed arvamust konflikti ajal
peamiselt poliitilistel põhjustel.
Seda pole varem Iisraelis juhtunud.
Kas usud, et selle konflikti järel tulevad uued valimised,
kui praegune valitsus ei suuda väljakutsetega ühiselt tegeleda?
Kell tiksub valimiste poole.
Ma ei usu, et valimised konflikti ajal tuleksid.
See koalitsioon ei tegutse koos.
Tavaliselt jäetakse probleemid konflikti ajal suletud uste taha.
Kui koalitsiooniliikmed hakkavad musta pesu avalikult pesema,
tahavad nad üldiselt uusi valimisi saada.
Peaminister osaleb selles.
Tema toetus oli suur, kuid see on drastiliselt langenud.
Asi pole vaid Likudis, vaid kõikide parteide ootustes.
Minu meelest on julgeolekukabinet ja valitsus toiminud vastutustundlikult
vaatamata kõigile vigadele, mida mainisin.
Suurim väljakutse on see,
et Iisraelil on valida kahe inetu ja raske võimaluse vahel.
Iisrael võib valida kas ühe või teise inetu ja raske otsuse.
Mõned nõuavad rakettide lõpetamist, nagu Alex.
Esimene inetu võimalus oleks Gaza okupeerida.
Seda iisraellased ei taha.
Lahkusime sealt 2005. a ega kavatsenud kunagi naasta.
See viiks tohutu vägivallani.
See oleks siiski ainus võimalus raketituli päriselt lõpetada.
Aga kui vägivalda tahetakse peatada mingil muul moel,
tähendaks see läbirääkimisi Hamasiga, vähemalt kaudselt.
Kui Gazat ei okupeerita, jätkab Hamas Gaza valitsemist.
Sel juhul seda ei demilitariseeritaks ja see võiks jätkata raketituld.
Need on selle valitsuse kaks valikuvõimalust.
Muidugi on valitsuses selle kohta erinevaid arvamusi.
Kas tuleks kompromissile minna? See on kohutav alternatiiv.
Kuid Gaza okupeerimine on halb valikuvõimalus.
Mõned valitsusliikmed nõuavad okupatsiooni,
väites, et see on lihtne. See pole tõsi.
Teiste sõnul tuleb kompromissile minna,
kuid see ei lõpetaks rakette.
Valitsus ei tohiks siiski oma musta pesu avalikult pesta.
Lahendagu küsimus ja tehku oma otsus.
Kui see rahvale ei meeldi,
tulevad valimised, kuid mitte tingimata.
Dr Cassif, kas usute, et valitsus jääb pärast konflikti püsima?
Või tiksub kell valimiste poole, nagu Miri ütles?
Selles on Miriga nõus.
Usun, et kell juba tiksub.
Ma muidugi ei tea, millal täpselt valimised tulevad.
Valimised tulevad siiski selle konflikti järellainetuses.
Olen samal arvamusel kahe valikuvõimaluse suhtes,
millest Miri rääkis.
Ma siiski ei arva, et kompromiss oleks inetu valikuvõimalus.
Meenutaksin seda, millest Iisraeli rünnak algas.
See algas sellest,
kui Netanyahu valitsus keeldus pidamast läbirääkimisi
Hamasi ja Abbasi uue ühtsusvalitsusega.
Kui Iisrael oleks seda teinud, poleks see konflikt tekkinud.
Ainus pika perspektiivi võimalus on kompromiss.
See on ainus palestiinlaste valitsus ja sellega tuleb läbi rääkida.
Hr Selsky, aeg on otsakorral, kas vastaksite samale küsimusele.
Kas usute, et Iisrael peab Hamasiga lähitulevikus läbirääkimisi?
Või on olemas teine võimalus raketitule lõpetamiseks?
Seda kõik iisraellased ju lõpuks tahavadki.
Kas vastaksite ka küsimusele,
mille esitasin Mirile ja dr Cassifile,
ehk kas kell tiksub konflikti järel valimiste suunas?
Iisrael peab tegema koostööd
araabiamaade ja rahvusvahelise kogukonnaga,
mitte alandama end läbirääkimistele Hamasiga.
Hamas pole mingil tasandil kõnelustepartner.
Meil on piisavalt partnereid araabiamaailmas ja mujal.
Peame arutama asju nendega, kes mõistavad meie positsiooni.
Üks Saudi šeik ütles hiljuti,
et araablaste ja Iisraeli konflikti ei eksisteeri enam.
- Raketid siiski ei lõpe, Alex.
Valimiste kohta ütleksin,
et Iisraelis tiksub kogu aeg valimistekell.
20 viimast aastat pole ühedki valimised korralised olnud.
Pole kahtlustki, et valimised on alati tulemas.
Dr Cassif ja hr Selsky, aitäh saates osalemast!
Aitäh, Miri! Aitäh TV7 vaatajaile! Kohtumiseni järgmisel korral!
Tõlge: Monika Jaaguri