JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma stuudiosse,
mis valmib siin Helsingis!
Tere tulemast, Pekka Sartola, minuga taas asju arutama!
Iisraeli ja Lähis-Ida puhul on alati piisavalt kõneainet.
Vahel vaatame kaugemalegi.
Pekkal on täna uudiseid
ja me ei pea neid väga kaugelt otsima.
Olin šokis, kui lugesin, et Saudi Araabia,
mida tuntakse mõõdukama araabiamaana,
kavatseb oma usupolitsei ja vahhabiidi imaamidega
muuta Saudi Araabia üheks suureks mošeeks.
Kogu maa kuulutatakse mošeeks,
kohaks kus palvetatakse Allahi poole.
Kõik mittemoslemite pühamud suletakse.
Riigis on paar miljonit võõrtöölist
ja 1,5 miljonit kristlast,
kellel on seni lubatud meie Jumala poole palvetada.
See keelatakse nüüdsest ära, nagu ka budistide ja teiste palved.
Teiste usundite pühamud keelustatakse.
See on üsna häiriv,
kuna väga palju räägitakse sallivast islamiusust
ja isegi Koraani väitel pole religioonis sundust.
Saudide praegune plaan
on tugev löök teiste uskude esindajatele.
Kas see võib sinu arvates teistessegi islamimaadesse levida?
Alati on oht, et tekib lumepalliefekt -
ühe tugevat seisukohavõttu järgivad ka teised.
Kuveit, Qatar, Emiraadid jt võivad eeskujule järgneda,
või põgeneb Saudi Araabiast massiliselt inimesi neisse maadesse.
Näib nagu kristlusel poleks seal mingit võimalust levida.
Saudi Araabias pole praegugi kerge olnud -
Piiblit ei tohi omada, risti ei tohi kanda,
kuid see uus käik on üsna ekstreemne.
Soome, Euroopa ja USA propageerivad sallivust
ja kooselu
ning väiksed vähemused muutuvad liialt tähtsaks.
Kas see ei muutu islamimaades diktaatorluseks?
Kuidas meie valitsus reageeriks, kui Soome Evangeelne Luterlik Kirik
keelaks kõigil teistel kirikkondadel Jumalat teenida ja sulgeks kirikud?
See tekitaks kõva lärmi.
Lähme järgmiste teemade juurde.
Iisraelis olid nädala eest presidendivalimised.
Mis juhtus ja kes sai presidendiks?
10. juunil valiti presidendiks
74-aastane endine Knesseti spiiker Reuven Rivlin.
Ta on parempoolne poliitik
ja mõned pidasid teda kunagi ka pooleldi sõjaõhutajaks.
Ta on peaminister Netanyahu Likudi partei liige
ja tema sõnal on palju kaalu olnud.
Presidendiinstitutsioon Iisraelis on pigem sümboolne.
Ta kinnitab ametisse valitsuse
ja võib justiitsministeeriumi soovitusel
vangidele armu anda.
Peaministril on siiski vetoõigus.
Shimon Peres, kelle elutöö on tehtud Iisraeli poliitikas
läks 90-aastaselt lõpuks väljateenitud pensionile.
Oleme rääkinud presidendiameti tähtsusest.
Kuidas Netanyahu seda näeb?
President on Iisraelis pikka aega sümboolne isik olnud.
Ta on pidanud eksisteerima.
Teatud sisepoliitilised kokkulepped
nõuavad presidendi olemasolu riigis,
ja ka maailma jaoks on hea,
kui keegi on poliitikast kõrgemal.
Ka Rivlin teatas, et taandub poliitikast.
Oleme rääkinud ka Egiptusest ja sealsetest muutustest.
Seal arenevad uued poliitilised trendid.
Ka neil olid presidendivalimised,
mille tulemused olid algusest peale selgemad kui Iisraelis.
Egiptuse endine armeeülem Abdel Fattah el-Sisi
sai ligi 94 % häältest. See on tohutu mandaat.
Kuid tal jäi ka üsna palju hääli saamata.
Egiptuses on 80 miljonit inimest ja vaevalt pooled neist hääletasid.
Tema hoiak radikaalse islami, nagu Moslemivennaskonna
ja salafistide vastu, oli karm juba varem.
Ta tõukas umbes aasta eest võimult president Morsi,
kes tahtis võtta Egiptuse seadusandluse aluseks
radikaalset šariaadi seadust,
mis oleks muutnud kogu riigi struktuuri.
See oleks võinud viia tõsise majandusliku ebastabiilsuseni.
Turismiarvud juba vähenesid ja investorid tahtsid riigist lahkuda.
Sisi võttis selle suhtes karmi hoiaku,
mis peegeldub ka Gaza ja Hamasi olukorras.
Kuidas USA uuele situatsioonile reageeris,
kui Morsi ja Moslemivennaskond võimult tõugati?
Kuidas Obama reageeris?
Obama on veidralt käitunud.
Algul oli ta ka Mubaraki võimult eemaldamise vastu,
ja nüüd oli ta Morsi kõrvaldamise vastu.
Tundub, et ta ei oska Lähis-Idaga tegeleda.
See pole ainus juhtum. Tema ebakindlus
on mõjutanud USA suhteid üsna mitme islamimaaga.
Ta keeldus tunnustamast sõjalist võimupööret,
mis Morsi võimult tõukas,
ja peatas majandus- ja sõjalise abi Egiptusele.
See oli viga, kuna Venemaa kargas jaole, et tühimikku täita.
Putin taastas Egitpusega vanad, Nõukogude-aegsed suhted
ja pakkus soodsaid relvatehinguid, mis tugevdas Egiptuse armeed.
See pakkumine võeti soojalt vastu.
Nüüd, kui võim ametlikult Sisile läheb,
püüab Obama tagasi tulla ja suhteid lappida,
kuid Venemaa on juba kohal.
Obamat on raske usaldada. Tal on veel kaks aastat võimul olla
ja kõik Lähis-Ida riigid vaatavad tema ametiajast juba kaugemale.
See näitab, kuidas vigu on raske korrigeerida,
ja see võtab kaua aega.
Venemaal oli juba võimalus sekkuda.
Nii see on.
Kaks impeeriumi võitlevad oma imidži eest.
See, kellel on lepingud, võidab.
Obama selgelt negatiivne hoiak el-Sisi armee suhtes
tekitas vaakumi ja Egiptus nägi, et USA taandudes
on Venemaa valmis appi tulema, ja Egiptus saab, mida vajab -
tugevate relvadega tugeva armee.
Kuidas see Iisraeli mõjutab ja kuidas mõjutab see Hamasi?
Teatud mõttes on see Iisraelile kergenduseks.
Nende lõunapiir Rafah'st Eilatini
on palju rahulikum kui Morsi valitsuse ajal,
kui Iisrael valmistas armeed takistama Moslemivenna võimu levikut
Hamasi kaudu Gazasse ja ümbruskonda.
See oli kergenduseks nii sõjalisest kui majanduslikust aspektist.
Iisraelil on lähedased luuresuhted Egiptuse praeguste valitsejatega,
kes tahavad otsustavalt lõpu teha
igasugusele terroriinfrasturkuurile ka Siinail
ja takistavad salajast relvavedu Gazasse.
See on tunduvalt nõrgendanud Hamasi,
mida on näha ka Iisraelis toimunud sündmustes -
lepituspaktis Fatah ja Hamasi vahel.
Mainisime eelmine kord, et see mõjutas ilmselt
Hamasi valmidust Fatah'ga ära leppida,
kuna neil oli kitsas käes.
Täpselt. Nende tavapärased salakaubateed,
kust nad relvi ja ka raha said, suleti.
Hävitati ca 1000 tunnelit,
mis olid Morsi ajal lubatud.
Hamas on nurka surutud ja peab sõlmima lepituspakte,
et Fatah' kaudu Lääne toetust saada.
Viimase seitsme aasta jooksul on seitse korda püütud
ühisvalitsust moodustada, kõik edutult.
Olid pessimistlik ka tulevase koostöö suhtes.
Mis seal praegu toimub?
Ilma prohvetliku võimeta pidin toetuma argifaktidele
ja tundub, et mul oli õigus.
Hamasi-Fatah' "abielu" juba praguneb.
Juba paari päeval järel tülitsesid nad palkade pärast.
Hamasi endine peaminister Haniyeh teatas,
et Hamas on valmis loovutama poliitilise ja läbirääkimisvõimu
uuele valitsusele, kuid säilitab Läänekaldal ja Gazas
sõjalise võimu ja oma miniarmee.
Nad tahavad kontrollida kõiki piire ja kõike Gazaga seonduvat.
Fatah' armeed nad sinna ei laseks.
See on mõjutanud ka el-Sisit, kes lootis,
et piire hakkab kontrollima Palestiina omavalitsus.
Hamas pole valmis seda loovutama.
Ühel on poliitiline võim ja teisel sõjaline võim.
Nende omavaheline delegeerimine näib keeruline.
USA ja EL toetasid seda leppimist
ja taaskord näeme, et sellega aetakse vaid puru silma.
Millised on võimalikud tagajärjed?
USA ja EL võiksid järjekindlamalt tegutseda.
Varem ütlesid nad,
et terrorirühmitusega Hamas läbirääkimisi ei peeta,
kuid nüüd on nad meelt muutnud.
Näib, et on tähtsam Palestiina riik rajada,
ükskõik kuidas ja kes seda teeb.
USA seisukohta on raske mõista.
Nad ütlesid 'ei' kõnelustele Hamasiga,
kuna selle eesmärgid ja poliitika on hukkamõistetavad.
Sama tegi ka EL,
kuid nüüd on mõlemad valmis läbi rääkima, öeldes:
Anname Abbasile võimaluse,
samas kui Hamas seda ära kasutab.
Nüüd, kui ma seda mõne aasta lähemalt jälginud olen,
näib, et lahendust ei tule enne, kui Jeesus tagasi tuleb.
Nii see on.
Näeme üha uusi nurjunud katseid
ja katseid, mis on algusest peale nurjumisele määratud.
Võib-olla jõutakse üksmeelele mingi sundusliku rahu suhtes,
aga see nõuab kogu regioonis tõsiseid muutusi.
Võtame järgmise teema.
Veidi aja eest tapeti Brüsselis neli inimest.
Selle intsidendiga on seotud erinevaid asjaolusid.
Räägi sellest veidi täpsemalt.
24. mail ootas Brüsseli Juudi Muuseumi juures
maskeeritud püssimees, kes kandis nokamütsi, päikseprille,
kapuutsiga jakki ja selle all tõenäoliselt kuulivesti.
Kui saabus teatud abielupaar,
lasi ta nad oma Kalašnikoviga külmavereliselt maha.
Muuseumivalvurid jooksid vaatama,
mis juhtus,
ja ta tulistas ka neid. Surma sai neli inimest.
Tulistaja pani püssi kotti ja lahkus.
Turvakaamerate videote andmel hoidis ta kätt pidevalt kotis,
kuna tal oli seal ka käsirelv.
Kui keegi oleks teda peatada püüdnud, oleks ta sedagi kasutanud.
Ta kadus viieks päevaks silmist.
Kuigi Belgia korraldas ulatusliku tagaotsimise,
meest ei leitud.
Mõni päev hiljem kontrolliti Marseille's, Prantsusmaal,
tavalist liinibussi.
Kontrolliti inimeste kotte ja mees püüti kinni
kõigi oma relvade ja varustuse, ja ka kaameraga.
Selgus, et ta on Alžeerias sündinud Mehdi Nemouche,
ja äkitselt oli tema kohta palju infot saadaval.
Prantsuse julgeolek oli teda juba mõnda aega jälginud.
Ta oli varem ka vangis viibinud
ja võidelnud al-Qaeda eest Süürias.
Tema täppisrünnak toimus päeval,
mil Iisraeli väed taandusid kunagi Liibanonist.
Sellega taheti tähistada
moslemite jaoks rõõmsat sündmust.
Tapetud abielupaaril, või vähemalt mehel,
oli sidemeid Iisraeli luurega.
Selliseid asju juhtub pidevalt
ja sobival ajal saadetakse tapmiskäsk täide.
Kahjuks on seda raske ennetada.
Palestiinlastele või islamimaailmale olulistel kuupäevadel
on julgeolekuteenistused alati valvel,
kuid on võimatu kõiki jälgida.
Kahjuks selliseid asju juhtub.
Naaseme Iisraeli, kus käis visiidil paavst.
Ma ei tea, kui oluline see maailma jaoks on,
kuid see leidis palju kõlapinda.
Mis toimus ja kuidas peegeldus selles Iisraeli-palestiinlaste küsimus?
See oli pro-Palestiina visiit,
mis oli selgelt suunatud palestiinlaste toetamisele
ja nende asja mõistmisele.
Paavst külastas esmalt Jordaaniat,
kus arutati ortodoksse judaismi taotlusi
Templimäe suhtes,
ja kui tähtis on islamile selle paiga haldamine.
Arutati ka teisi asju,
mida võiks nimetada poliitiliseks propagandaks.
Seejärel sõidutati paavst Jordaania armee helikopteriga
Petlemma, kus korraldati korralik rahvusvaheline show.
Kohad, mida paavst külastas ja kus teda filmiti,
olid strateegiliselt valitud.
Näiteks ekraanil nähtava foto taustapilt,
kus Jeesuslaps on mässitud Palestiina rahvusvärvidesse,
ja Jeesuse isa Joosep
kannab palestiinlaste rätikut.
Kohal olid ka katoliku nunnad ja mungad.
Palestiinlased tahavad propageerida arafatilikku ideed,
et Jeesus oli Palestiina vabadusvõitleja,
kes võitles juutide vastu.
Nad peavad teda Allahi prohvetiks.
See on tugev sõnavõtt kristluse vastu,
millele paavst üldse ei reageerinud.
Paavst viidi ka turvamüüri juurde,
kus näeb selgelt tekste "apartheid"
ja "Vabastage Palestiina".
Need kohad valiti spetsiifiliselt propagandistlike piltide jaoks.
Kuid paavst ei teinud ühtki avaldust
Iisraeli või kristluse kaitseks.
Teda peetakse selle usu kõrgeimaks esindajaks.
See oli palestiinlaste jaoks korralik propagandavõit.
Hämmastaval kombel saabus paavst alles siis Iisraeli.
Ta külastas muidugi Yad Vashemi ja palvetas ka Nutumüüril.
Ta külastas ka Templimäge,
kuhu palestiinlased kutsusid suure delegatsiooni imaame,
Jeruusalemma suurmufti jt,
ning paavsti informeeriti palestiinlaste seisukohtadest.
Kui püüame mõista islami mentaliteeti,
ei häirinud palestiinlasi sugugi paavstil kätt suruda.
Kui moslem surub kätt teise usu esindajal,
siis ta rüvetub.
Isegi šiiidid ja sunniidid rüvetuvad, kui teineteisel kätt suruvad.
Kedagi ei häirinud aga kallistamine ja käesurumine paavstiga,
kes esindab kristlust.
Paavst kutsus president Perese ja Abbasi ka Rooma palvetama.
Jah, ja see sai juba teoks.
Mida nad küll palvetasid, kui üks palvetab islami Allahi poole,
ja Peres ilmselt Piibli Jumala poole, nagu meiegi?
Paavst ilmselt palvetas tasakaaluks nende mõlema eest.
See tundus mulle pigem farsina.
Mis puudutab kristluse esindamist,
siis antud visiit ignoreeris täielikult meie usu alustalasid.
Näib, et siin on kaalul suurem küsimus,
mis on üsna häiriv.
Paavst kasutas oma ülemaailmset positsiooni,
et selgelt palestiinlasi toetada.
Tõsi. Katoliku Kirik on seda varemgi teinud.
Mõne aasta eest leidis nende sinod, et enam ei eksisteeri tõotatud maad
ega valitud rahvast.
See oli korralik löök, kui see avalikustati.
Meil ei õnnestunud täna kõiki oma teemasid lõpuni käsitleda,
kuid jätkame neid taas iga nelja nädala tagant.
Järgmisel korral õpetad sa Piiblist
Iisraeli õnnistamise kohta.
Aitäh, Pekka!
Aitäh, head vaatajad! Jääge meiega!
Tõlge: Monika Jaaguri