JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma stuudiosse!
2008. a juunist alates figureerib uudistepealkirjades
üks šokeeriv ilming:
rünnakud mitte-juudi objektide, nagu araablaste eraomandi,
kirikute ja mošeede, ja Iisraeli armee objektide vastu.
Nn Price Tag (hinnasilt) rünnakud algasid kättemaksuna selle eest,
et armee hävitas Läänekaldal illegaalseid hooneid.
Stuudios on Etgar Lefkovits,
The Jerusalem Posti endine Jeruusalemma korrespondent,
ja Gideon Ariel, Iisraeli poliitika analüütik.
Tere tulemast! - Aitäh.
Tervitan ka TV7 analüütikut, Mati Shoshanit!
Mati, mida "hinnasildirünnakud" endast kujutavad?
Hea küsimus, kuna paljudel on ilmingust väärarusaam.
See on rünnakute sari, mis algas 2008. a,
ja kestab tänaseni.
Selle juurde kuulub vandalism,
füüsilised rünnakud, terroriks klassifitseeritavad teod,
mida juudid korraldavad araablaste ja usuvähemuste vastu.
Rahvusvaheline meedia on rünnakud karmilt hukka mõistnud.
Iisraeli meedia nimetas need julmaks terrorismiks.
Gideon, mida sina ilmingust arvad?
Räägin isiklikust seisukohast,
kuna ei tunne kindlalt fakte.
Olen kuulnud Iisraelis 36 aastat hüüdeid: "Surm araablastele!"
Seda on ka seintele kirjutatud.
Seda pole varem 'hinnasildirünnakuks' nimetatud.
Ajaloost tean, et seda kirjutati ka brittide kohta.
Mati ei maininud kirjutisi seintel ega vandalismi.
- Mainisin. - Vabandust, ma ei märganud.
Selline tegevus on kuritegelik ja vale.
Nad ei vääri siiski nii tohutut tähelepanu,
kui Süürias, Egiptuses ja mujal Lähis-Idas
tapetakse kümneid tuhandeid inimesi.
Iisraelis maandab ehk käputäis noori oma teismelisevalu.
Minu meelest pole see terrorism.
Etgar, oled olnud Jeruusalemma korrespondent,
ja me kõik teame, kuidas Jeruusalemma meedias rõhutatakse.
Mida arvad Iisraeli viisist selle ilminguga tegeleda?
See on kestnud aastaid.
Rünnakud ei toimu ainult Jeruusalemmas,
vaid peamiselt Läänekaldal.
Iisrael on demokraatlik ühiskond,
ja peab seepärast võitlema igasuguse vandalismiga,
nii väikese kui suure.
Probleem on selles, et rünnakud on kestnud aastaid.
Neid on olnud sadu.
Mõned rünnakud on tabanud isegi Iisraeli objekte.
Enamik on siiski suunatud teiste objektide vastu.
See probleem tuleb peatada.
Paari kuu eest nimetas kaitseminister seda terrorismiks,
mida Iisraeli riik ei aktsepteeri.
Gideon, ütlesid, et ilming on üle paisutatud.
On see tõesti nii, kui põletatakse kirikuid ja mošeesid?
See on muidugi kuritegu.
Aga on siis põletatud sadu mošeesid ja kirikuid?
Mainisid, et alates 2008. aastast on tehtud sadu rünnakuid.
Kas mõtled kirikute põletamist? - Igasuguseid rünnakuid.
Kasutad sõna 'rünnak', kuid mõtled näiteks ka seda,
kui keegi pani Templimäe sissekäigu juurde sildi:
"Palume teil pühade ajaks lahkuda".
Sildiriputaja vahistati.
See oli koolilapse nali. Kas nimetaksid seda 'rünnakuks'?
See sõltub ... - See ei sõltu millestki.
- See on vandalismijuhtum. - Enamik neist on vandalism,
ja keegi isegi ei tea, kes seda teinud on.
Mõned inimesed on vahistatud, kuid kedagi pole süüdi mõistetud.
See on ebaproportsionaalselt üles puhutud.
Ma ei tea, miks seda tehakse, kuid kui jutt käib Lähis-Idast,
siis sõna 'rünnak' kasutamine 'vandalismi' asemel ...
Kas sina kasutasid sõna 'vandalism'? - Jah.
- Peaksin oma kuulmist kontrollima. Tavaliselt räägitakse "rünnakutest".
Kordan, et pean neid kuritegudeks, kuid on liialdamine,
kui mõnedest lastest ja noortest tehakse terve saade,
kui tõelised noored kurjategijad loobivad Juudas ja Samaarias kive
sadu kordi päevas.
See on terrorism.
Ma pole enamiku poliitikutega nõus.
Ma ei taha muidugi kurjategijaid kaitsta.
Aga kui nii palju aega pühendatakse sellele imingule,
ei jää aega tähtsatele asjadele.
Isegi kui mõni hoone maha põletataks,
ja viimase kuue aasta sees on põletatud ka sünagooge,
tuleb tulekahi muidugi kustutada. Olen esireas valmis selles aitama.
Ometi lähevad meedia ja poliitikud selles minu meelest liiga kaugele.
Kas "hinnasildirünnakud" on vastus
Läänekalda nn illegaalsete asunduste evakueerimisele?
Vähemalt selles osas ollakse ühel nõul,
et need olid alguses reaktsioon asunduste hävitamisele.
Kas on siiski seaduslik vastata sellele vandalismiga,
seda isegi armee omandi vastu?
Armee ju kaitseb neid asunikke.
Armee vastu on pidevalt rünnakuid korraldatud.
Olen vestelnud sõdurite ja ülematega Läänekaldal,
ja nad ütlesid, et autokumme on läbi lõigatud ja neid on rünnatud.
Lisaks rünnakutele neid ka ähvardatakse.
Ma ei tunne neid juhtumeid.
Elan ise Läänekalda asunduses.
Korraldasime hiljuti pataljoniülemale lahkumispeo.
Kogu meie kogukond avaldas talle tänu
meievahelise hea suhte eest.
99 % suhteist on head, ja selles arvus olen kindel.
- Millel see arv põhineb? - Sellel, et elan ise seal.
- Kuid millel see 99% põhineb? - Kõigil inimestel, keda tunnen.
Keegi võib ju öelda, et vaid 80%-le asunikest meeldib armee.
Ometi teeb neid tegusid vaid käputäis, ja ma ei tea, miks.
Võib isegi olla, et tegemist on reeturlike elementidega,
kes asunikke süüdi lavastavad.
Meedia mõistab igal juhul hukka kogu asundusliikumise.
Ma ei usu, et hukka mõistetakse kogu asunduskogukond.
- Aga jääb selline mulje. Tore, kui sina seda ei tee.
Sul on õigus. Seda kajastatakse ebaproportsionaalselt palju.
Tänases saates käsitleme meedia panust.
Meedia vahendusel on tekitanud ebaproportsionaalset kahju.
Iisraeli poliitikud mõistavad selle hukka, kuna see näib nii inetu.
Juudid teevad araablaste vastu
siiski suhteliselt vähe terroriakte.
- Need on üliväiksed nii arvuliselt kui kvalitatiivselt. - Just, aga ...
Meedia ja rahvusvaheline kogukond muretsevad siiski selle pärast,
et üks rühmitus Iisraelis ei järgi Iisraeli seadusi.
Meedia, politsei ja armee räägivad sellest.
See grupp ei kuula armeed, politseid ega kohtusüsteemi.
See tekitab inimestele muret.
Iisraeli kaitseminister ütles,
et see on moraalselt ja juriidiliselt vastuvõetamatu.
Olen nõus, et võrreldes Lähis-Ida sündmustega
on see tõesti väike asi.
Tõsi on ka see, et tegemist on vaid väikse osaga rahvastikust.
Läänekaldal elab 350 000 juuti.
Võimude väitel osaleb rünnakuis 100 või veidi rohkem isikut.
Aga kuna Iisrael on demokraatia,
ja järgib naabreist kõrgemaid standardeid,
ei tohi midagi sellist juhtuda.
Rünnakud on hukka mõistetud kõigil tasanditel,
vasakpoolsete, tsentristide, parempoolsete, asunduste juhtide,
pearabide ja maakonnajuhtide poolt.
Seega on see kahetsusväärne ilming,
mis üksnes määrib asunike mainet.
Etgar, mida politsei selles valdkonnas teeb?
Nii vasak- kui paremtiib on rünnakud hukka mõistnud.
Rahandusminister Yair Lapid ütles:
"Käsitleme seda gängi samamoodi kui terrorismi.
Politsei võtab seda ülitõsiselt, ja peab neid isikuid kurjategijaiks.
Iisraeli valitsus võtab seda äärmiselt tõsiselt."
Me pole siiski kuulnud,
et vandaalitsejaid ja nn terroriste oleks vahistatud
ja terroristidena koheldud.
Kas need sõnad vastavad tõele,
või tahetakse nendega vaid maailma rahustada?
Kui see kõik 2008. a algas, ei mõistetud,
et see püsivaks ilminguks muutuks.
Politseil oli muuga tegemist,
nagu terrorirünnakute ja mõrvadega.
Nad ei panustanud piisavalt asja uurimisse ja peatamisse.
Politsei pidas seda ehk mööduvaks nähtuseks.
Aja möödudes muutus olukord tõsiseks,
mitte niivõrd tegude, vaid selle tõttu,
et teod kordusid, ja neid ei suudetud kontrollida.
Poliitilised tahud, rahvusvaheline kogukond ja meedia
sundisid politseid asja kontrolli alla saama.
Rohkem vahistamisi toimus just eelmisel aastal.
Muidugi on osa vahistatuist süütud, ja nad vabastati.
Vahistamisi on olnud sadu.
- Sadu? - Jah, nende aastate jooksul kokku.
Algul oli vahistamisi tõesti vähem, arvatavasti seepärast,
et seda peeti mööduvaks nähtuseks.
See siiski jätkus ja on Iisraelile häbiks.
Viimased paar aastat on politsei asjaga rohkem tegelenud.
Loodetavasti õnnestub neil ilmingule peagi lõpp teha.
Pean sekkuma fraasi "Iisraelile häbiks".
Iisrael ei tohiks midagi mitte teha, kuna see on häbiväärne,
vaid sellepärast, et nii on õige.
Kui Palestiina omavalitsus vahistab terroristist mõrvari,
ei mõista nad teda hukka, kuna ta häbistas palestiinlasi.
Kuritegu on kuritegu seaduse järgi,
mitte seetõttu, et see on häbiasi.
Häbeneme paljusid asju, millest osa on tõsi ja osa mitte.
Politsei ülesanne on kuritegusid ära hoida
ja see teeb oma tööd hästi.
Mida kogukonnad nende noortega teevad?
Siin on küsimus ka kasvatusest.
Esimesed teod polnud süütamised.
Teod on seega ohtlikumaks muutunud.
Kas on oht, et edaspidi vigastatakse ka inimesi?
See on võimalik.
Kui teatud piir on ületatud, on lihtsam ka järgmist ületada.
Ma ei õigusta neist kedagi.
Õnneks on mu enda lapsed väga head,
nagu teisedki minu kogukonna liikmed.
Olen päev läbi Facebookis
ega kohta kunagi midagi kahtlast.
Meie kogukond on väga seaduskuulekas.
Kui keegi teeks mingi kuriteo, sellest kindlasti teatataks.
Hiljuti läbisin vabatahtlike politseikursused.
Tegutsen oma kogukonnas vabatahtliku politseina.
Meie piirkonnas on ca 50 vabatahtlikku politseinikku.
Ma ei tunne seal ühtki vandaali.
Naasen juriidilise küsimuse juurde.
Viimase 18 kuu vältel on toimunud ligi 300 vahistamist.
See on väike arv.
Süüdistused esitati 150-le. Rahvaarvuga võrreldes on seda vähe.
Juriidiliselt tähtis on see, et nad on alaealised,
ja paljud nende tegudest pole isegi kuriteod.
Graffiti pole vihakuritegu ega terrorism.
Mida teha 12-14-aastase poisiga?
Andestust, et taas meediat mainin,
kuid kuidas võib üks laps maa tagajalgadele ajada
pelga kristluse või islami vastase graffitiga?
Isegi kui see laps vahistataks, milles teda süüdistataks?
Kohtus püüti graffitidest vihakuritegusid ja terrorismi teha,
kuid see ebaõnnestus.
Seadust on püütud muuta nii,
et politsei võiks uurida neid kui vihakuritegusid ja terrorismi.
Kuigi kahjud poleks suured, peetakse neid tegusid tõsiseks.
Seadusandjad ja kohtusüsteem pööravad sellele palju tähelepanu.
Mainisid olulist seika - kasvatust. Kõik algab kodust,
sellest, mida vanemad, kogukond ja juhid lastele õpetavad.
Loodan, et see ilming pöördub,
kui üha rohkem religioosseid, rabinistlikke ja kogukonnajuhte
on öelnud, et nad ei kiida seda heaks,
vaid see on vastuolus meie väärtustega.
Nad on öelnud, et toetavad kõrvuti elamist.
Sellel on oluline roll.
Juhid on samuti öelnud,
et rünnakute tegijad pole isegi nende kogukondade liikmed.
- Samas on mõned rabid olukorda halvendanud.
Näiteks Safedi rabi keelab mitte-juutidele ruume rentida.
Nad on korraldanud meeleavaldusi ja nii edasi.
Ta pole maininud 'hinnasildirünnakuid',
kuid on õhutanud oma kogukonna noori.
Kuidas saavad mõned rabid noori neid tegusid lõpetama veenda,
kui teised neid üles ässitavad?
Räägid kahest eri asjast. Oluline on, et seda kritiseeritakse.
Selle ilmingu vastu tuleb võimalikult palju sõna võtta.
Usujuhid peavad seisma rahumeelse kooselu eest,
ja neid juhte jätkub.
Mõned asundustejuhid on isegi sündmuskohale tulnud ja öelnud,
et see on ebamoraalne ja vastuolus juudi väärtustega.
Kui ilmingut ei lämmatata, see kasvab.
Vandaalitseti isegi Iisraeli armee sõidukite kallal
ja rünnati armeebaase.
See räägib antud ülimarginaalse rühmituse äärmuslikkusest.
Mul on raske sellest rääkida, kuna see on kui kohtuistung,
ja ma ei tunne fakte. Mitut armeebaasi on rünnatud?
Ma tean ühte juhtumit.
Vabandan, et mind on siin kaitsja positsiooni surutud.
Ma ei õigusta neid tegusid,
vaid tahtsin keskenduda asjade tähtsusjärjekorrale.
Mainisid, et see tuleb lämmatada,
ja inimesi ei tohi õhutada terrorile ja vandalismile, vaid kooselule.
Siit ei tuleks õppida mitte seda,
vaid kuidas lahkarvamuste korral õigesti protesteerida.
Muidugi tahame kooselu,
kuid meil on ka demokraatlik õigus protesteerida.
Kui need inimesed kogevad,
et nende proteste ei lubata, kuulda või ei võeta arvesse,
mõtlevad nad, et peavad midagi hullemat tegema.
Näiteks Templimägi on oluline usuliste õiguste küsimus.
Juudid ei tohi palvetada
maailma kõige pühamas paigas.
Neil vaevu lubatakse sinna minna.
Neid diskrimineeritakse ja nende ligipääs on piiratud.
Selle tähtsa teemaga ei tegeleta.
- Meil oli sellel teemal saade. - Rõõm kuulda!
Jääme nüüd tänase teema juurde.
Milliseid alternatiive on võitluses nn hinnasildirünnakute vastu?
Kuidas suunata noori ja täiskasvanuidki legaalselt protestima
ning loobuma vandalismist ja kihutustööst?
Rabi Kook ütles:
"Õiged ei võitle pimeduse vastu, vaid lisavad valgust."
Me ei peaks selle vastu võitlema,
vaid lisama austust Iisraeli institutsioonide vastu.
Peame teistega arvestama ja õppima koos elama.
Minu meelest seda tehaksegi. Õpetan seda ise oma lastele.
Aga isegi kui seda tehakse, võib keegi ikkagi midagi ette võtta.
Lapsed teevad igasugu asju.
Peame püüdma neid pahategudest eemal hoida,
kuid häda neile peredele, kelle lapsed on kuid tänavail olnud.
See on palju suurem probleem kui need 'hinnasildirünnakud'.
Protestimiseks on erinvaid viise.
On seaduslikke ja ebaseaduslikke meeleavaldusi.
Iisrael on õitsev demokraatia.
Olen kajastanud Jeruusalemmast kümneid meeleavaldusi.
Sadu tuhandeid on kogunenud Jeruusalemma tänavaile
tähtsate küsimuste pärast, näiteks rahukõneluste pärast.
Need pole vägivaldseks muutunud.
Teiseks näen, et see on pöördepunkt,
kuna nii paljud inimesed on selle hukka mõistnud.
Kui inimesed kuulevad, et see pole vastuvõetav,
ning selle vastu räägivad nende endi rabid ja juhid,
ja sündmuspaika külastab presidentki, saadab see sõnumi.
20% Iisraeli kodanikest on araablased.
Ligi 20% Knesseti liikmeist kuulub araabia parteidesse.
Iisrael on õitsev demokraatia.
Selliste probleemidega tuleb tegeleda.
Mati, rääkisid, et antud ilminguga tegelemiseks
püütakse uusi seadusi luua.
Nagu kuulsime, on kasvatus üks tähtsamaid vahendeid.
Kas usud, et valitsus esitab
mingi haridust puudutava seaduseelnõu?
Kui kaugele on valitsus valmis minema selle ilmingu peatamiseks?
Valitsus on harva millegi suhtes nii karmi seisukoha võtnud.
Kogu poliitiline spekter on selle vastu.
Selle mõistab hukka kohtusüsteem ja kogu seadusandlik võim.
Harimise mõttes püütakse meedia abil avalikku arvamust mõjutada.
Seda tehakse nii jõuliselt, et see on üle piiride läinud.
Mustatakse kogu Juuda ja Samaaria kogukonda.
Õige oleks rõhutada positiivseid asju,
kõrvutielu ja ühtsust.
Seda teevad valitsusliikmed sündmuskohale tulles.
Nad võtavad avalikult seisukoha, alati kui midagi juhtub.
Seda tuleb jätkata.
Etgar Lefkovits ja Gideon Ariel, aitäh saates osalemast!
Aitäh sullegi, Mati!
Aitäh, head vaatajad! Järgmise korrani!
Tõlge: Monika Jaaguri