STUDIO JERUSALEM
Välkomna till Studio Jerusalem!
Sist diskuterade vi -
om fredsförhandlingarna mellan Israel och Palestina.
Det verkar vara ett riktigt maratonämne.
-Välkommen, Pekka. -Tackar.
Innan vi inleder med frågor så var du i Israel förra veckan.
Vart gick resan och har du några nyheter?
Det var en riktigt fin resa.
Det är alltid varmt och skönt där.
Vi hade fint väder och en trevlig grupp.
40 personer reste mellan Tiberias, Jerusalem och Döda havet -
samt Tel Aviv och Jaffa.
Vi besökte platser som trädgården -
samt klagomuren och andra liknande platser.
Resan var verkligen fin -
och vi fick känna på vardagen i landet.
Vid Golan hörde vi kanonerna från Syrien.
Annars var det lugnt.
Då ska vi tala om ämnet som vi inte minns början på -
som kanske aldrig tar slut.
Hur anser du -
att läget i förhandlingarna ser ut just nu?
Tiden börjar väl rinna ut?
Ja, tiden rinner ut den 29 april.
Då ska man, enligt avtalet som fattades i juli i fjol -
ha färdigställt tvåstatslösningen och det ska vara fred.
Istället verkar det vara en blodig kamp.
På vilka villkor fortsätter man om det blir en fortsättning?
Evighetsfrågorna som har varit på tapeten de senaste 50 åren -
har inte förändrats alls. Båda parterna är fast beslutna.
Obamas eller Kerrys tillvägagångssätt -
leder inte till några resultat.
Om USA och Kerry inte skulle ge konstgjord andning -
skulle patienten vara tyst vid det här laget.
Patienten har nästan dött.
Man har främst satt press på Israel.
Jag har inte hört talas om krav på palestinierna -
som innebär kompromisser för deras del.
Israel ska bara gå med på motståndarens krav.
Det är en kortsiktig lösning politiskt sett.
Och Israel kommer inte att godta den.
Man måste kunna kompromissa.
I dagsläget vet vi att Abbas har sagt -
att de vill ha en hel del för att fortsätta förhandlingarna.
De ska bli gynnade fastän de bara lovar saker -
som att komma till förhandlingar.
Hur ser situationen ut?
Som du säger gick de inte med på att förhandla -
förrän man lovar befria 106 fångar från deras fängelser.
Den här gången när det tjatas om det -
kvarstår en grupp som borde ha befriats den sista mars.
Det har upprört människor -
eftersom Israel inte anser att det är nödvändigt.
Palestiniernas enda mål var att befria fångarna.
De tänkte inte kompromissa eller hitta en tvåstatslösning.
De ville bara framföra egna krav.
Uppståndelsen beror på att Israel lovade -
att befria fångarna mot att de förhandlar.
Det här är den aktuella frågan.
Nyheterna visade att Abbas var i USA -
för att bli kommenderad till eftergifter.
Vad har hänt eftersom inget verkar lyckas?
Det går snarare åt andra hållet.
Hur ser det ut?
Ärligt talat kommer man ingenvart.
Ingen av de viktiga frågorna har utvecklats.
Samma frågor har stått still i 60-65 år.
Alla presidenter och utrikesministrar har försökt.
Kraven från palestiniernas har snarare hårdnat.
De fick ett avtal om befriande innan förhandlingarna inleddes.
Dessutom har de EU:s fulla stöd.
Det fick dem innan förhandlingarna inleddes.
Israels krav var orimliga men palestiniernas är rimliga.
Samma situation råder i USA.
Abbas meddelade vid förhandlingar med Obama -
att de aldrig kommer att erkänna Israel som stat.
De har Arabförbundet bakom sig.
Samtidigt har Israel sagt -
att parterna måste erkänna varandra.
-Annars är det ingen mening. -Åtminstone...
för ett tag sen sa Arabförbundet att man inte erkänner Israel.
De upprepade bara sina ord från kriget 1967.
Alltså beslutet från Khartoum: "Vi ska aldrig erkänna Israel."
"Aldrig fred eller förhandlingar." Det var bara en upprepning.
Israel måste förhålla sig till deras krav på deras villkor.
Man respekterar verkligen inte den andra partens åsikter.
USA och EU försöker -
ihärdigt framhålla sin ståndpunkt om en tvåstatslösning.
Jag har aldrig hört talas om hur USA ska skydda Israels gränser.
Det är det som är det märkliga. Lösningen på palestiniernas krav -
var att amerikanska trupper ska övervaka gränserna.
Men de ska bara skydda gränsen mot Palestina.
Det är uteslutet för Israels del.
De klarar sig inte utan sin viktigaste säkerhetsfaktor.
-Eller möjligheten till det. -Men om man ser det så...
att Abbas och palestinierna inte ens vill komma överens.
Vad vill de åstadkomma?
Enligt deras kravlista vill de ha Jerusalem -
hela Västbanken, en självständig stat -
och Tempelberget är viktigast för dem.
De vill ha styret över det.
De vill ha ett avtal om flyktingarna.
Dessutom talades det om vatten. Men det är sekundärt.
Då kan Israel säga hej då till självständighet.
Då är det drygt 10 km från deras gräns till Tel Aviv.
Det är bara några kilometer till flygplatsen.
Missilerna som de säger sig ha hotar i så fall från alla håll.
Något obegripligt är det som ligger bakom allt.
Det måste vara en andemakt.
Självfallet är det så. Annars är det helt ologiskt.
Palestinierna skulle nöja sig med självstyre om de ville ha fred.
Som självständig stat klarar de sig inte utan Israel.
De är beroende av Israel som skapar arbetstillfällen.
Det gäller även i energifrågor.
Det vore den bästa lösningen. Men inte ur islams synpunkt.
Om vi då ser saken ur det här perspektivet -
så försöker man på alla plan i livet -
göra det svårt för israelerna.
Därför blir det obegripligt.
Ja, men de verkar ha för avsikt att pressa Israel -
i alla politiska frågor -
för att de ska tvingas ge efter för palestiniernas krav.
Om vi granskar -
makthavarna kring Israel och Palestina.
Så vet vi...
att Syrien har krigat i tre år. 130 000 människor har omkommit.
Miljontals människor har flytt.
Vi vet att Iran levererar vapen till Hizbollah -
och självklart även till Syrien.
Om man då ser på det ur Israels perspektiv -
i fråga om Golan och norra Israel så blir det ganska svårt.
Situationen är som sådan -
att Iran har ett dussin missilbaser i Libanon -
som är både bemannade och utrustade.
Det används som motvikt -
om Israel skulle anfalla Irans kärnvapenanläggning.
Då skulle Hizbollah svara direkt.
Avstånden är så korta att det handlar om tiotals sekunder -
som man har på sig att avvärja faran.
Det är väldigt kostsamt -
att ha den beredskapen.
Kostsamt och omöjligt.
Det missilförråd som Hizbollah har -
består av 100 000 missiler. Man kan inte avvärja faran -
om de skjuter 1 000 missiler per dag.
Israels missilförsvar skulle upphöra.
Det skulle leda till användning av kraftigare vapen -
vilket inte skulle vara bra för någon.
Men de har ett försvar.
Vi förflyttar oss norrut och diskuterar Putins ledning -
i Ukraina och så vidare.
Det finns flera syften i olika riktningar.
Vi känner till att Ryssland har stått nära Assad och Syrien.
Detsamma gäller Iran och till viss del även Hizbollah.
Vad har hänt på den fronten under de senaste veckorna?
Putin har ett övertag om Obama sedan lång tid tillbaka.
Han vill förstärka sin ställning i Syrien.
FN kan inte införa några sanktioner mot det.
De har avtalat om borrningslov i det kontinentala Syrien -
som ger Ryssland rätt att borra efter olja och gas.
Det är viktigt.
Samtidigt kommer Syrien att skicka vapen till Hizbollah.
Det har pågått länge antingen direkt eller indirekt.
En del av vapnen blir utplånade.
För det tredje har Iran ett ryskt försvar.
Ryssland har lovat att låta Iran använda sitt luftvärn.
På så sätt förebygger man attacker på anläggningarna.
Ryssland har stärkt sin position -
på Obamas bekostnad.
Han har visat sig vara en svag och osäker ledare för västvärlden.
En del menar att han saknar ryggrad.
Andra i Mellanöstern anser att han vänder kappan efter vinden.
På den här fronten blir Israel tvunget -
att förbereda sig för det här.
Vi har ofta talat -
om kärnvapenberedskapen i Iran som fortskrider hela tiden.
Kommer USA att skärpa sig eller är det Israels ansvar?
General Martin Dempsey deltog i förhandlingarna -
i Israel om just de här frågorna.
Det är dock oklart vad man kom fram till.
Men Irans kärnvapenprogram lär ha varit det aktuella ämnet.
För det har framkommit att Iran bara försöker köpa tid.
Ju mer politiskt spelrum man utlovar -
desto bättre blir Irans kärnvapenberedskap.
Israel har under den gångna veckan -
genom Netanyahu utfärdat 3 miljoner shekel -
till arméns förfogande.
Pengarna ska gå till militära operationer på distans.
Just nu gäller det bara Iran.
Just nu drar Iran nytta av all tid de kan få -
och tiden börjar rinna ut. Det är dags att reagera snart.
Jag har bara hört att man bör ha avhandlat det här innan juni.
Jag minns när Obama besökte Israel i mars i fjol.
Även då diskuterade man tidsramen och konstaterade -
att det är försent efter juni.
Tidsramen ändrades sedan efter diverse uppdrag -
såsom sabotage av viktiga program -
gällande kärnvapenberedskap.
Man stoppade utvecklingen och lyckades köpa mer tid -
till förhandlingsparterna.
Just nu verkar förhandlingarna -
inte leda till något som eliminerar kärnvapenhotet.
Jag kom att tänka på en detalj när du nämnde Obama.
Krisen på Krim har nu varat i flera veckor.
Det verkar som att Nato tar ett hårdare tag -
medan Obama förblir lugn.
Jag blev överraskad av Anders Fogh Rasmussen.
Han slog näven i bordet och sa: "Stopp."
"Kom inte hit."
Nato tar hand om sina revir och sina uppdrag.
Den här typen av rörelse tillhör USA:s president.
USA är Natos främsta stöd och strategiska resurs.
Istället har det varit knäpptyst.
Presidenten inför bara reseförbud för ryska politiker.
Det är sandlådenivå på det.
Det hör inte till maktpolitik av den här graden.
Vad ska det hjälpa?
Makt måste ställas mot makt i Rysslands fall.
Om vi granskar Ryssland och landets ledning i Moskva -
så har vi talat om Iran och Syrien.
Förutom Hizbollah kommer även Korea in i bilden.
Nordkorea, alltså. Vad har hänt på den fronten?
Nordkorea är en av världens största arméer.
Hela landet är en enda stor armé.
De har meddelat att de gör ett kärnvapenprov.
Det ska de göra inom den närmsta framtiden.
Det har lett till en försvarsunion mellan USA och Sydkorea.
Den har trappats upp. Nordkorea regerar förstås på det.
USA invaderar "deras område". De har aldrig erkänt Sydkorea.
De anser att området tillhör dem.
Det här är min personliga åsikt:
Kärnvapenprovet i Nordkorea är ett iranskt kärnvapenprov.
Iran kan inte utföra det själv för att världen exploderar.
Nordkorea vågar göra vad som helst.
Ingen tar dem på så stort allvar.
De utgör främst ett hot mot Sydkorea, som USA försvarar.
Nog är det ett maktpolitiskt spel.
Kina stöttar ju Nordkorea.
Ryssland och Kina är båda beroende av Iran.
Iran är beroende av Ryssland. Det är en triangel -
där alla är beroende av varandra och drar jämnt.
Någon kallade den för "ondskans axel" -
där Nordkorea och Iran ingår. Det är ganska bra symbolik.
Ja... Moskva håller i många trådar.
Hur kan FN då fungera som någon sorta världspolis?
De verkar ha amputerat sin egen hand.
Det stämmer. Jag vet inte vad FN skulle kunna göra.
Säkerhetsrådet är den verkställande makten.
FN:s generalförsamling kan bara ge rekommendationer.
Endast säkerhetsrådet tar beslut -
som är avgörande för världsfreden.
Ryssland har i åratal avvisat alla resolutioner.
Bland annat gällande Syrien och Iran.
Säkerhetsrådet kan inget göra när någon utnyttjar sitt veto.
Syrien är ett bra exempel på hur man inte kan göra något.
Det internationella samfundet är totalt hjälplöst -
om en enda man, Putin i Ryssland -
kan manipulera hela systemet.
Det är absurt.
Det handlar trots allt om miljontals människors existens.
Det känns som att...
USA har förlorat sin status.
De är inte längre en världspolis. Någon måste få stopp på dödandet.
Obama försökte lappa ihop relationen med Saudiarabien.
Innan han hade kommit dit meddelade landets minister -
att man inte bör förvänta sig något.
Han sa alltså att det inte kommer att vara till någon nytta -
förutom att det är konstruktivt.
Ur Putins perspektiv finns två viktiga saker:
Makt och pengar.
Det styr allt och jag kom att tänka på -
att vi har talat om gasreserverna som Israel har hittat.
Pekar allt till slut på -
att de vill komma åt dessa reserver?
Jag granskade Statfords rapporter från USA igår -
där man förutser en gasledning mellan Israel och Turkiet.
Den skulle gå från Leviata som ligger närmast Cypern.
Gasledningen skulle dras längs havsbottnen in i Turkiet -
där den kopplas ihop med gasledningen från Ryssland.
Ryssland vill sälja israelisk gas till Europa.
De ska stjäla det stulna precis som Hesekiel skriver.
Det finns referenser till dagens politiska händelser.
Vi får följa profetiornas uppfyllelse.
Det är ju vår generation som får se det här.
Våra fäder kunde inte ens tänka sig att det skulle ske.
Plötsligt, under 20 års tid, har det börjat hända saker.
Det går snabbt mot uppfyllelse.
Även alla som kan profetiorna blir överraskade.
Du reser runt i Finland och berättar om aktuella händelser.
Du har även publicerat olika verk om ämnet.
Vad skulle du säga att folk är mest intresserade av?
Det som vi har talat om.
Hur händelserna i världen och profetiorna går ihop.
Det är så Guds Ord blir konkret för människor.
Det intresserar alla.
Sådant som inte relaterar till människors egna liv -
är inte lika intressant. Det sker i framtiden.
När vi ser hur den ryska björnen lyfter sin tass -
och rör sig hotfullt framåt så blir människor intresserade.
Vad anser du om -
om fredsförhandlingarna mellan Israel och Palestina?
De är i ett dödläge, minst sagt.
Vad tror du kommer att ske under kommande halvår?
Vad förväntar du dig?
Jag har tyvärr inte profetians gåva.
Just nu är det bäst att vara realist eller pessimist.
Israel och Palestina blir nog tvingade att fortsätta.
Obama måste göra något konkret på grund av Nobels fredspris.
Han har nästan förlorat allt.
Därför antar jag att han kan tvinga parterna att förhandla.
Men det kommer inte att leda till något avgörande.
Religionsfrågorna förändras inte för att man skriver på papper.
De lever kvar i människors tankar och hjärtan ändå.
Det blir fred en gång, men inte just nu.
Sist talade vi om Tempelberget som omgärdas av turbulens.
Har det skett något nytt på den fronten?
I söndags tog jag med mig Jerusalem Post.
Palestiniernas religionsminister uttryckte -
att de inte har för avsikt att låta judarna be där.
Inte förrän Tempelberget och östra Jerusalem är deras.
Därefter kan de överväga det. Ståndpunkten är alltså densamma.
Tack för idag, Pekka.
Vi fortsätter tala om ämnet om fyra veckor -
och tack även till dig som tittade på programmet.
Vi får se vad som sker under fyra veckors tid.
Text: Heaven TV7 Sverige