JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Palestiina riigi sünnist on räägitud juba 60 aastat,
kahjuks tulemusteta.
On tehtud mitmeid ettepanekuid, peetud palju kõnelusi,
kuid seni pole praktiliste meetmeteni jõutud.
Nüüd on palestiinlased esitanud 15 tingimusest koosneva nimekirja,
mille alusel nad tahaksid jõuda lõpliku rahuleppeni.
See ongi meie tänane teema Pekka Sartolaga. Tere tulemast!
Kas selgitaksid veidi, kuidas see nimekiri sündis
ja millised faktorid selle taga olid?
Nimekiri koostati juba mullu suvel,
enne kui oli kokku lepitud kõneluste taasaalustamises.
Nimekirja on näinud kõik osapooled, muuhulgas USA presidendi kantselei,
ja see jõudis John Kerry kätte, kes volitati kõnelusi vahendama.
Ühtki detaili avalikustada ei lubatud,
Kerryl üksi oli õigus üksikasju avalikkuse ette tuua.
Teised osapooled olid oma mõtetega siiski avameelsemad,
ja nii jõudsid meediasse ka palestiinlaste 15 tingimust.
Ja mõned neist on Iisraelile täiesti vastuvõetamatud.
Millise protsessi kaudu need tingimused sündisid?
Kõneluste nimekirjad ja eeltingimused
lähtuvad palestiinlaste üldistest arusaamadest selle kohta,
mis neile kuulub. Ja nad loodavad,
et USA sunnib need Iisraelile peale.
Nimekiri on liialdatud.
Seda on võimatu teisiti tõlgendada.
Nad esitavad oma ideaaleesmärgid ja taanduvad siis veidi,
kuigi alguses öeldakse, et ükski punkt ei kuulu arutamisele.
Kõik on iseenesest mõistetav, lubatud on vaid mikromuutused.
Kas Obama on aktsepteerinud selle nimekirja kõneluste alusena?
Ta on sellest väga teadlik,
lubades palestiinlastel sellega avalikkuse ette tulla.
Kui ta oleks mõistlik president, mõeldes, mis on saavutatav,
oleks ta pooled tingimused nimekirjast kohe eemaldanud.
Vaatame neid ükshaaval. Milline on esimene?
Juba esimene tõmbab neil vaiba jalge alt.
"USA ja Iisrael peavad tunnustama,
et Palestiina riik on okupeeritud territoorium."
Nad räägivad juba Palestiina riigist,
mõeldes selle all Läänekallast, Ida-Jeruusalemma ja Gazat.
Oleme sellest kõigest varem rääkinud.
Palestiina riiki pole kunagi eksisteerinud,
seega ei saa Iisrael seda okupeerida.
Siin eeldavad nad aga, et vastav riik on olemas olnud.
Täpselt. Nad püüavad sundida USAd ja Iisraeli möönma,
et Palestiina oli riik, mis on olnud siiani okupeeritud
ja nad püüavad seda lõpetada.
Nad ei respekteeri varasemaid vastavaid lepinguid.
Viimane ÜRO otsus sel teemal pärineb aastast 1922.
Jah. See kaasati ÜRO põhikirja.
Palestiinlased ei tunnusta isegi 1995. a allkirjastatud Oslo 2 lepet,
kus nad tunnistasid, et on vaid autonoomne regioon
teatud Läänekalda aladel.
Juba esimene artikkel põhineb valel. - Jah.
Kuidas on lood järgmisega?
"Iisraeli seadusandlus ei tohi hõlmata Ida-Jeruusalemma."
See tähendab kaudset mittetunnustamist,
et Iisrael on riik omaenda seadustega.
Ida-Jeruusalemm ja Templimägi on Iisraeli jurisdiktsiooni all,
kuigi Waqfil on seal administratiivne haldusõigus.
Iisraeli jurisdiktsiooni kaotamine puudutaks ka vanalinna,
kuna palestiinlased tahavad seda oma tulevase riigi pealinnaks.
Nutumüür muutuks meile taas kättesaamatuks.
Jah. Kogu vanalinn.
Mängu tuleks ka asunduspoliitika,
kuna tegu on piirkonnaga C, mis kuulub Iisraeli kontrolli alla,
ja kus on rohkesti asundusblokke.
Iisrael peab seda teemat läbirääkimistele mittekuuluvaks.
Jah. Knesset otsustas juba 1980. a,
et Jeruusalemm on Iisraeli igavene ja jagamatu pealinn,
ega kuulu läbirääkimistele.
Netanyahu lubas rahuleppe referendumile panna,
kus see kindlasti läbi ei läheks.
Ka Jeesus peaks Piibli järgi saabuma Oliivimäele,
mis on osa Ida-Jeruusalemmast. - Jah.
Kõik need alad on kas otseselt või kaudselt
osa palestiinlaste nõudmiste nimekirjast.
Kolmas nõudmine.
"Palestiinlased peavad saama kontrolli kogu oma õhuruumi üle."
See on karm teema. - Seda on raske mõista.
Nad püüavad takistada Iisraeli õhuliiklust,
võimalikke rakette, luuredroone ja kõike,
mis puudutab tsiviil- ja sõjalennundust regioonis.
See nõrgendaks märgatavalt Iisraeli sõjalist valmidust,
kuna Iisraelil on Juuda ja Samaaria mägedes baasid,
välipostid ja radarijaamad.
Iisrael lähtub oma võimest kaitsta oma piire,
kuid see teeb selle võimatuks. - Jah. See on vastuvõetamatu.
Need artiklid on arulagedad.
Järgmine on number 4.
"Palestiina peab saama täieliku kontrolli
oma piiride üle naabritega."
Iisraeli ja Jordaaniat peetakse naaberriikideks,
ja nad tahavad Jordani orgu,
kus praegu jookseb Iisraeli-Jordaania piir.
See tähendab, et Palestiina-Iisraeli piir
koliks Rohelisest joonest lääne poole.
See on võimatu idee. See on sõjaliselt vastuvõetamatu.
See tähendaks vaba sissepääsu terroristidele
ja igasuguste relvade ilmumimst praegusele Läänekaldale.
Kuidas see mõjutaks peamisi maanteid,
mida mööda turistid ja juudid praegu Surnumerele sõidavad?
Need teed blokeeritaks
ja nad peaksid need ranniku kaudu ümber suunama.
Seal on teed olemas, kuid ehitada tuleks ka uusi.
Kuid sõjalisest ja kaubanduslikust aspektist on see vastuvõetamatu.
Artikkel nr 5 räägib piiridest.
"Iisraeli taandumisest 1967. a eelsetele piiridele ei piisa."
Palestiinlased on ahneks läinud.
Palestiina nõuab piire
mis hakkasid kehtima 1949. a relvarahuga,
muuhulgas tollal demilitariseeritud sektoreid Iisraeli riigist.
Kaart näitab, kuidas palestiinlased tahavad teha Iisraeli territooriumi
Vahemere ja Läänekalda vahel veel kitsamaks.
See tooks kõik strateegilised keskused
automaadivalangu ulatusse. See on uskumatu nõudmine.
Siiani on nad kõik vastuvõetamatud olnud.
Selle pudelikaela laius oleks ca 10 km.
Inimesed sõidavad seal autodega.
Gaza pidevate üllatuslike raketirünnakute eeskujul
muudaks see piirkonna läbimatuks.
Tõsi. Sellepärast turvatara Läänekaldale
ja asunduste ümber ehitatigi.
Maanteedel tulistati pidevalt mööduvaid autosid.
See probleem mitmekordistuks,
kui selle piirkonna laiuseks jääks vaid 10 km.
See on võimatu nõudmine.
Läänekallas tuleks Tel Avivile ja rannikujoonele nii lähedale
ja sinna toodaks igasuguseid relvi.
See jagaks Iisraeli sõjaliselt kaheks -
Põhja-Galileaks ja lõunapoolseteks aladeks.
Kaasaegse relvastuse valguses
võib niivõrd kitsa sektori väga edukalt blokeerida.
Mida sisaldab artikkel 6?
See puudutab elektromagnetilist õhuruumi, mis viitab artiklile 3.
"Raadio-, TV- and satelliitsagedused
Palestiina kohal asuvas õhuruumis
peavad kuuluma ainuüksi Palestiina kontrolli alla."
See puudutab Iisraeli satelliitluuret,
sidesatelliite, luuredroone,
ja kõike maapinnast 500 - 600 km kõrgusel Palestiina kohal.
Nad tahavad kontrollida kõike, kuigi pole selleks suutelised.
Nad tahavad blokeerida
igasugust sõjaväe ja kaubandusega seotud elekromagnetilist tegevust,
mis on tänapäeval täiesti üldine ja tavaline.
Nad tahavad territooriumi juurde ja annavad vastu vaid kübemeid.
See on artikkel nr 7 juures naeruväärne osa.
Algul tahtsid nad rohkem maad väljaspool Rohelist joont,
nüüd on nad valmis osast loobuma.
"PA on valmis loobuma 1,1 % Läänekalda territooriumist."
See tähendaks ilmselt Latrouni, Ma'ale Adumimi,
või mõningaid rahvastatumaid asundusblokke,
mis jääks nende territooriumile.
Detaile pole avaldatud, kuid on üsna šokeeriv,
kui palju Iisrael peaks lepingu nimel ära andma.
Nende kujutlusvõime pidi siin vist üsna elav olema.
Kuidas on lood 8. artikliga?
See on taas üks keerulisemaid.
"Kõik Ida-Jeruusalemma alad
peavad olema Palestiina kontrolli all,
sealhulgas kõik islami, juudi ja kristlkud pühapaigad."
Järeleandmisena kuulutatakse,
et kõigil religioonidel lubatakse harrastada oma usku.
See tingimus pidi kehtima juba ÜRO 1947. a jagamisplaanis.
9 aastat okupeeris vanalinna ja Läänekallast Jordaania.
Juute ja kristlasi sinna ei lubatud.
Juudid aeti vanalinnast välja,
hävitati 55 yeshivat ja sünagoogi.
Nüüd tahavad nad naasta nende tingimuste juurde,
kuigi väidavad, et kõik religioonid võivad harrastada oma usku.
Toona see nii ei olnud
ja järgnevad artiklid keelustavad selle taas.
Ka 9. artikkel näib Iisraeli julgeolekule võimatu.
"Iisrael ja selle armee peab kolme aasta jooksul taanduma
kõigilt Palestiina aladelt.
6 kuud pärast taandumist
allkirjastab Palestiina Iisraeliga lõpliku rahuleppe."
Paistab, et nad jätavad omale võimaluse
kogu paketti mis tahes ajal rikkuda. - Neil on palju seaduselünki,
eriti mis puudutab põgeniketeemat järgmises artiklis.
Nad võivad lepingu sõlmida, kui tuju on, või ka mitte.
Iisrael peab seda kõike aktsepteerima.
Artikkel 10.
See käsitleb põgenikke ja on kõige võimatum artikkel.
"USA ja Iisrael peavad tunnustama õiglast ja vastuvõetavat lahendust
Palestiina põgenikeküsimusele."
Kui palju neid põgenikke on?
Hetkel on neid Gazas, Läänekaldal ja teistes riikides 4,5 miljonit.
Kui nad koliksid Iisraeli, mis on PO väitel nende õigus,
moodustaksid nad 70 - 80 % of Iisraeli rahvastikust.
Jah, ja see on võimatu.
Arafat tegi 2000. a Camp Davidi kõnelustel ettepaneku,
Iisrael ei aktsepteerinud seda ja Clinton pidas seda võimatuks.
Ükski riik ei soorita rahvuslikku enesetappu,
lubades demograafilist käiku, kus rahvad võivad vabalt liikuda
ja asuda elama teise suveräänse riigi territooriumil.
Järgnev artikkel on sellega seotud.
Artikkel 11: "Iga Palestiina põgenik,
tagasiulatuvalt kuni 4. sugupõlveni,
omab õigust valida kolme asukohamaa vahel:
Iisraeli riik, Palestiina riik või oma praegune asukohariik."
Kas sellel võimalusel on ajapiirang või võivad nad hiljemgi otsustada?
Paigas pole ühtki ajalist piirangut.
UNRWA on garanteerinud,
et Palestiina põgeniku staatus on pärandatav.
Seda võib kümnendeid ja sajandeid edasi pärandada,
kuni otsustatakse see peatada.
Ütle paar sõna UNRWA kohta.
See on ÜRO organisatsioon,
mis tegeleb üksnes Palestiina põgenike teemaga.
Miljonite teiste maailma põgenike jaoks
on teised organisatsioonid, see aitab vaid palestiinlasi.
Ja põgenikke hoitakse isoleeritult
madala elukvaliteediga geto-laadsetes tingimustes,
mis kütab nende vihkamist Iisraeli ja juutide vastu?
Vihkamise osa on õige,
aga põgenikekeskused pole enam mingid laagriplatsid,
vaid üsna normaalsed linnad kõigi vajalike tingimustega.
Põgenikekeskuste kohta on piisavalt palju raporteid.
Isolatsioonis on neid hoitud sellega,
et neile pole antud oma praeguse asukohariigi kodakondsust
ja ainus sotsiaalabi neile tuleb UNRWA-lt.
Nad ei ela getodes, kus neid piinatakse ja ahistatakse,
nagu meedia tahab näidata.
Nad elavad turvalist elu samavõrd kui teisedki inimesed.
Millise valiku need 4,5 miljonit inimest teeksid,
kui see tingimus rahuldataks?
Enamik neist tahaks Iisraeli tulla.
See põhineb poolel miljonil, kes kunagi piirkonnast põgenes.
Neile võidakse anda luba naasta oma endistesse asupaikadesse.
Iisrael on jõukas hästitoimiv riik
ja nii üsna ihaldusväärne.
Palestiinlased on kuulutanud,
et põgenikele ei anta kodakondsust, enne kui küsimus on lahendatud.
Milline pilt!?
Neli artiklit on järgi. Järgmine on 12.
See on seotud 11. artikliga. "Millise võimaluse nad ka valivad,
põgenikel on õigus saada õiglast ja kohast kompensatsiooni.
Vaid siis, kui põgeniketeema on täielikult lahendatud,
kuulutab Palestiina konflikti Iisraeliga lõpetatuks."
Selles pildis on augud.
Algul ütlesid nad, et konflikt Iisraeliga peetakse lõppenuks,
kui Iisrael taandub Läänekaldalt.
Nüüd hõlmab see ka põgenikeküsimust.
Kui kasvõi üks 4,5 miljonist ei saa oma tahtmist,
jääb kogu protsess lahenduseta.
Mis siis, kui need 4 miljonit nõuavad igaüks miljonit?
Nad võivad nõuda katusekorterit mõnes Tel Avivi pilvelõhkujas
või tervet korrust.
Kohast kompensatsiooni pole määratletud.
Nad võivad väita,
et elasid 50 - 60 aastat nii- ja naasugustes tingimustes,
ja nõuda kompensatsiooni.
Täiesti avatud teema ja lahendust ei paista kusagilt.
Kuidas on lood sellega seotud maadega?
Nad on püüdnud küsimust rahvusvahelisemaks muuta,
et see poleks vaid Iisraeli ja Palestiina vaheline asi.
Artikkel 13: "Tuleb luua rahvusvaheline mehhanism,
mis tegeleb Palestiina põgenike ümberasustamisega.
See peaks koosnema Palestiina, Iisraeli, USA, EL'i, Kanada,
Austraalia, Jaapani ja Araabia Liiga esindajatest."
Üsna korralik supp kõigi nende erinevate riikidega.
Kes seda gruppi juhib, kuidas käib hääletamine jne -
on avatud küsimus.
Niivõrd üldsõnaline nõudmine
on lisatud segaduse tekitamiseks tervikpildis.
Põgeniketeema lahendamise aspektist ei toimi see kunagi.
Artikkel 14 puudutab taas Iisraeli julgeolekut.
Demilitariseerimisküsimus on alati aktuaalne olnud.
Iisrael peab seda läbirääkimistele mitte kuuluvaks.
"Palestiina riigil on õigus sõlmida sõjalisi liitlussuhteid ja lepinguid
ühegi kolmanda osapoole sekkumiseta."
Iisraelil sinna asja pole. Kui see nõudmine rahuldataks,
võiksid palestiinlased sõlmida kokkuleppe iraanlastega
ja saada võimaliku tuumarelva, või teiste terrorirühmitustega,
kes võivad tuua mis tahes relvi, kuna nemad kontrollivad piiri.
See ei lähe kunagi läbi.
See tähendaks Iisraelile rahvusliku enesetapu esimesi samme.
See võib viidata taustal olevale vaenulikkusele.
15. artikkel tühistab mitmed eelmised.
"Kõik Palestiina territooriumid on täiesti vabad
igasugusest Iisraeli tsiviil- ja sõjalisest kohalolust."
8. artiklis kuulutatakse,
et kõigil religioonidel on õigus Jeruusalemmas oma usku harrastada.
Siin keelatakse juutidel õigus oma olulisimaid pühapaiku külastada.
Meil on jäänud veel mõni minut.
Kuidas sa seda paketti analüüsiksid? On see realistlik?
Olen jälginud kõnelusi ja nende sisu algusest peale.
Nimekiri on loodud Iisraelile vastuvõetamatuks selle loomishetkest.
Ühtki artiklit pole võimalik aktsepteerida.
Tekib küsimus, kas see oli tahtlik,
ja palestiinlased teavad,
et Iisrael ei aktsepteeri kunagi nõudmist Jeruusalemma suhtes,
demilitariseerimisküsimust, ning põgenike ja õhuruumi küsimusi,
mis puudutavad otseselt nende julgeolekut.
Palestiinlased peavad seda teadma.
Tõenäoliselt tahavad nad lahendust, kus võivad taas märtrit mängida:
"Iisrael ei taha meiega läbi rääkida
ega aktsepteeri ühtki meie mõistlikest nõudmistest."
Nii võivad nad taas EL-lt, ÜRO-lt, IMF-lt ja Maailmapangalt raha küsida
ja taas kõiges Iisraeli süüdistada.
Teame, et vangide vabastamine maksab Iisraelile kõrget hinda,
vastutasuks pidi neil olema vabadus ehitada piirkonnas C.
Nüüd, kui Iisrael seda tegi, neid kritiseeritakse.
Seda pole protokollides kirjas, vaid lepiti meeste vahel kokku.
Iisrael nõustus vabastama süüdimõistetud kurjategijad,
mõrvarid, pommitajad, vägistajad, ja oma rahva rahustamiseks
oli neil luba teatada ehitusplaanidest asundustes.
Nagu öeldud, nõnda tehtud. Palestiinlased said oma vangid,
kuid asundustegevus keelati ja mõisteti hukka.
ÜRO peasekretär Ban Ki-moon
teatas seoses viimase vangidevabastusega:
"Vangide vabastamine on hea,
kuid et Iisrael lubab samal ajal uusi kodusid ehitada
on enam kui kahetsusväärne." Kui kohutav!
On hea vabastada süüdimõistetud kurjategijaid,
aga kodude ehitamine tsiviilelanikele pole lubatud!?
Ja vange koheldakse kui sõjakangelasi.
Nad said kõik koheselt 50 000 seeklit stardiraha
ja saavad hiljem igakuist palka vanglas veedetud aastate eest.
Premeeritakse terroriste. - Absoluutselt.
Meie pooltund on läbi. Meil õnnestus katta kogu nimekiri.
Jätkame nelja nädala pärast. Aitäh, Pekka.
Aitäh, head vaatajad!
Nendes teemades tekib alati uusi arenguid ja pöördeid.
Tõlge: Monika Jaaguri