Shalom ja tervetuloa Jerusalem studioon!
Maailma on astunut uuteen aikakauteen,
joka perustuu tietokoneisiin ja kyberkommunikaatioon.
Tekniikan nopea kehitys on muuttanut
instituutioiden ja valtioiden johtamisen.
Uusi teknologia on lähentänyt maita toisiinsa,
mutta sen myötä on ilmaantunut myös uusia uhkia.
Yleisin uhka viime vuosina on kyberterrorismi.
Vieraanamme ovat tohtori Tal Pavel,
Internetin ja Lähi-idän kyberuhkien asiantuntija,
ja Ram Levi, Yuval Neeman -työryhmän tutkija,
ja tutkimus- ja kehitysneuvoston kyberneuvonantaja, tervetuloa!
Tervetuloa myös TV7 analyytikkomme Mati Shoshani!
Herra Levi, mitä kyber ja kyberhyökkäykset tarkoittavat?
Tämän voi jakaa kolmeen kysymykseen:
Mikä on kyberavaruus, mitä on kyberturvallisuus,
ja mikä on kyberhyökkäys.
Kyberavaruus on ihmisten luoma keinotekoinen maailma,
tietokoneiden verkosto, jonka osa on Internet.
Kyberturvallisuudella pyritään suojelemaan kyberavaruutta,
erityisesti tietokoneiden ohjaamia prosesseja.
Kyberhyökkäys on hyökkäys tietokoneisiin,
jotka ohjaavat kriittisiä prosesseja.
Tohtori Pavel, Israel on maailman uhatuimpia maita.
Uhkaavatko Israelia myös kyberhyökkäykset,
ja jos uhkaavat, mitkä maat Israelia eniten uhkaavat?
Voimme jakaa myös kyber- hyökkäykset kolmeen kategoriaan.
Maiden, järjestöjen ja yksilöiden tekemät hyökkäykset.
Viime vuonna puhuttiin siitä,
kun yksityinen saudihakkeri, Omar, hyökkäsi Israelia vastaan
murtautumalla muutamiin israelilaisiin tietokantoihin.
Useita väitteitä kyberhyökkäyksistä Israelia vastaan on ollut,
esimerkiksi 7. huhtikuuta Anonymuksen kampanja
"Israelin pyyhkimiseksi pois Internetistä."
Muutamat maat ovat sanoneet tehneensä Israelia vastaan
jonkinlaisia kyberhyökkäyksiä.
Kysymys kuuluu, mitä kyber- hyökkäykset tarkalleen ovat.
Vahingoittavatko ne virtuaali- maailmaa vai fyysistä maailmaa?
Minun näkemykseni mukaan kyberhyökkäys on sellainen,
jossa vahinko on fyysinen.
Mitkä maat uhkaavat Israelia eniten?
Israelia vastaan hyökkääviä hakkereita on paljon Lähi-idässä.
Gazassa ja Turkissa on hakkeriryhmiä.
Niitä on jopa Malesiassa ja Indonesiassa,
sekä Pohjois-Afrikassa ja muualla Lähi-idässä ja muslimimaissa.
Pääministerin kansliaan on perustettu kybervirasto
käsittelemään kyberhyökkäyksiä ja kyberuhkia.
Olette yksi sen perustajista.
Onko Israelilla keinot torjua kyberhyökkäyksiä?
Meillä on keinoja.
Israel alkoi suojella kriittisiä kohteita vuonna 2002.
Hallitus perusti tuolloin tietoturvallisuustoimiston.
Se huolehtii esimerkiksi sähkö- ja vesijärjestelmien
ja Haifan lahden öljyteollisuuden turvallisuudesta.
Näiden kyberturvallisuutta parannetaan joka vuosi.
Asiantuntijat laativat pääministerin pyynnöstä 2011
uudet suositukset siitä,
miten suojella kriittisen infrastruktuurin lisäksi
myös "sub-kriittistä" ja siviilisektoria.
Niitäkin kyberhyökkäykset uhkaavat, koska kaikki on verkostoitunutta.
Yhä useammat ihmiset ja yritykset käyttävät tietokoneita.
Keskeisiä toimenpiteitämme oli kyberviraston perustaminen
pääministerin kansliaan.
Sen johtaja on myös pääministerin neuvonantaja
kyberturvallisuudessa.
Virasto investoi tutkimukseen yhdistäen teollisuuden,
akateemisen maailman ja julkisen sektorin
kehittämään taistelukeinoja kyberuhkia vastaan
ja jakamaan tietoa hyökkäyksistä ja keinoista torjua tulevia uhkia.
Miten usein Israeliin on tehty kyberhyökkäyksiä?
Se riippuu kyberhyökkäysten tyypistä.
Turmeltuja nettisivuja näemme päivittäin.
Joka päivä turmellaan kymmeniä israelilaissivuja.
Niistä ei kerrota uutisissa,
koska ne ovat yksityisten ihmisten tai yritysten sivuja.
Tämän tyyppisiä hyökkäyksiä tapahtuu päivittäin.
Sellaisten hyökkäysten määrä, joilla yritetään kaataa palvelin,
riippuu kampanjoista, kuten 7. huhtikuun kampanja.
Joskus tapahtuu tietovuotoja.
Niitä täytyy kuitenkin tarkastella varovasti,
koska julkaistut tiedot eivät välttämättä ole totta.
Uutisissa kerrottiin esimerkiksi
17 000 israelilaisen Facebook- tilitietojen vuotamisesta.
Mitkään niistä eivät kuitenkaan kuuluneet israelilaisille.
Uutisissa kerrotaan silloin tällöin tietomurroista,
mutta merkittävät hyökkäykset ovat harvinaisia.
Vain nettisivujen turmeleminen on tavallista.
Haluaisin lisätä Israelin kansalaisen näkökulman.
Meitä usein pelotellaan suurella kyberhyökkäyksellä;
lentokoneet syöksyvät maahan, sähköverkko romahtaa...
Tällaista ei kuitenkaan ole tapahtunut.
Uhkailut ovat näyttäneet vain PR-tempuilta.
Hyökkäykset ovat olleet pieniä.
Palvelimia on kaadettu ruuhkauttamalla.
Koskaan kansallisesti merkittäviä tietoja ei ole vuotanut.
Mitään sen tasoista ei ole tapahtunut,
kuin USA:ssa sattunut hävittäjä- suunnitelmien varastaminen.
Onko tämä totta?
Israelilaisten näkökulmasta se on totta.
Maailmanlaajuisesti tarkasteltuna näemme kuitenkin,
että moneen infrastruktuuriin on hyökätty jo vuosia sitten.
Vuonna 2001 eräs vihainen työntekijä uhkasi
kaataa miljoona kuutiolitraa jätevettä kaduille Australiassa.
15-vuotias puolalaispoika sanoi suistavansa raitiovaunun raiteilta,
koska hän ei halunnut mennä kouluun.
Hän olisi vain hakkeroinut raiteiden palvelimet.
Pankkeihin on hakkeroitu ja rahaa varastettu.
Brasiliassa murtauduttiin sähköverkkoon,
ja sähkökatko kesti viikkoja.
Patoihin on hakkeroitu.
- Onko sellaista tapahtunut Israelissa?
- Toistaiseksi ei, mutta sellaista voi tapahtua.
Kyberhyökkäys eroaa muista hyökkäyksistä siten,
että itse hyökkäys on voitu tehdä jo ennen kuin se tuntuu,
toisin kuin esimerkiksi ohjusiskussa.
Kyberhyökkäys on voitu tehdä jo kauan etukäteen.
Siinä on aikaa löytää haittaohjelma tai virus,
mutta löytöpäivänä torjunta voi olla jo liian myöhäistä.
Joskus ei edes tiedä joutuneensa hyökkäyksen kohteeksi.
Järjestelmässä voi olla looginen pommi,
joka odottaa laukaisua ulkopuolelta.
- Miten niitä vastaan käytännössä taistellaan?
- Teknologian avulla, analysoimalla dataa, etsimällä poikkeavuuksia,
ymmärtämällä hyökkääjien mielenlaatua
ja kommunikointia haittaohjelman kanssa.
Joskus rakennamme houkuttimia, eli harhautamme hyökkääjää niin,
että hän luulee hyökänneensä verkkoon, vaikkei olekaan.
Lisäämme sitä liikennemäärää, josta sivustot selviävät,
mikä suojaa palvelinten kaatamisyrityksiltä.
Teemme kuitenkin paljon muutakin kuin teknologisia toimenpiteitä.
Koulutamme työntekijöitä ja simuloimme hyökkäyksiä.
Opettelemme erottamaan hyökkäyksen verkon toimintahäiriöstä.
Jaamme tietoa saman sektorin yritysten välillä,
esimerkiksi finanssisektorin, ja myös sektoreiden välillä.
Keräämme myös tiedustelutietoa nähdäksemme,
miten tiettyihin kriittisiin prosesseihin yritetään hyökätä.
Kartoitamme haavoittuvuuksia ennen kuin niitä hyödynnetään.
Tähän asti terrorijärjestöt ovat käyttäneet
fyysisiä hyökkäyskeinoja, kuten pommeja.
Siirtyvätkö ne käyttämään kyberkeinoja
niin sanotussa vastarinnassaan?
Kysymyksen voi jakaa kahteen osaan.
Käyttävätkö ne nykyään kyberkeinoja? Käyttävät.
Niin sanottu kyber-jihad käyttää
foorumeja, nettisivuja ja sosiaalista mediaa
tietojen ja rahoituksen keräämiseen ja ideologian levittämiseen
fyysistä terroria varten.
Toinen kysymys koskee "puhdasta kyberterroria",
joka käyttää kyberavaruutta loogisen pommin tekoon.
Emme kuitenkaan ole vielä nähneet varsinaista kyberterroria,
koska tietääksemme mikään terrorijärjestö
ei ole mukana kybertoiminnassa, joka aiheuttaisi fyysista tuhoa.
Operaatio Cast Leadin ja Puolustuspilarin aikana
turmeltiin paljon nettisivuja ja tehtiin palvelinhyökkäyksiä.
Niitä ei kuitenkaan oltu kehitetty aiheuttamaan fyysistä tuhoa
kyberhyökkäyksen avulla. Sillä tasolla ei vielä olla.
Heillä ei siis ole keinoja siihen?
Ehkä heillä ei ole, tai ehkä he vain eivät vielä käyttäneet niitä.
Toistaiseksi meillä ei ole todisteita siitä,
että terrorijärjestöt olisivat käyttäneet kyberavaruutta
aiheuttaakseen fyysistä tuhoa.
Se on eri asia kuin kyber-jihad, joka käyttää kyberavaruutta
kerätäkseen tietoa ja rahoitusta
tai tukijoita ideologialleen.
Ne ovat kaksi täysin eri asiaa.
Te kummatkin puhutte pelon levittämisestä,
joka on tavallinen keino.
Mainitsitte saudihakkerin, joka keräsi luottokorttien numeroita,
ja julkaisi ne, ja monet menettivät rahaa sen seurauksena.
He tosin saivat rahansa myöhemmin takaisin.
Tällaista tapahtuu varmasti tulevaisuudessakin.
Miten tällaista vastaan voi taistella?
Täytyy muistaa, mikä oli hakkerin tavoite.
Hän pyrki tuhoamaan Israelin talouselämän,
ei aiheuttaa vahinkoa Israelin luottoyhtiöille.
Hänen saavutuksensa oli hyvin vaatimaton.
Hän ei saanut aikaan muuta kuin pelkoa.
Sen ansiosta olemme varautuneet tulevaisuudessa paremmin,
joten se oli meille siunaus.
Sitä vastaan voi taistella varmistamalla,
että tietokantojen ylläpitäjät suojelevat tietoja
ja käyttävät työkaluja, jotka estävät hakkeroinnin
ja tietojen pääsyn asiattomille.
Sitä voidaan tehdä määräysten tai koulutuksen avulla.
Niin nyt tehdään, ja toiminnan taso kohoaa koko ajan.
Emme kuitenkaan voi olla varmoja,
etteikö hyökkäyksiä tulevaisuudessa tulisi.
Kybersodankäynnin teknologia ja tieto leviävät nopeasti.
Nopeasti muuttuvaan todellisuuteen sopeutuminen on haasteellista.
Jatkuvasti haetaan ratkaisuja uusiin haavoittuvuuksiin,
jotka voivat aiheuttaa vaaroja tulevaisuudessa.
Täytyy tuoda yhteen ne ihmiset,
joilla on tietoa, ja jotka voivat kehittää ratkaisuja.
Heitä täytyy tukea taloudellisesti ja jakaa heille tietoa nopeasti.
Työkaluja täytyy kehittää mahdollisimman nopeasti.
Tohtori Pavel, mihin mahdollinen kyberhyökkäys voi johtaa?
Puhuitte terrorijärjestöjen mahdollisuuksista.
Voiko kyberhyökkäys lamauttaa koko maan niin,
että siitä toipuminen kestäisi vuosia?
Tottakai. Mainitusta saudihakkerista vielä,
se ei mielestäni ollut kyberterrorismia,
vaan pelkästään kyberrikos.
Hän murtautui useille israelilaissivuille
ja sai noin 15 000 israelilaisen luottokortin numerot
ja noin 400 000 israelilaisen henkilökohtaisia tietoja.
Hän kirjoitti tehneensä sen siksi,
että halusi nähdä ne ihmiset jonottamassa pankkien edustalla
ja ostaa rahoilla laitteita, kuten tietokoneita.
Ei se ollut sabotaasi, eikä sillä ollut ideologisia motiiveja.
Se ei ollut väkivaltainen isku.
Hän halusi vain saada luottokortit ja israelilaisten tiedot.
Se oli ainoastaan kyberrikos.
- Ja hän myöntää sen. - Kyllä.
Kysymys siitä, voiko maa romahtaa kokonaan,
sellaisia tapauksia on ollut lähihistoriassa.
Virossa kyberhyökkäykset lamaannuttivat lähes koko maan.
Se on moderni ja verkostoitunut maa.
Mitä enemmän maa on riippuvainen kyberavaruudesta ja Internetistä,
kommunikaatiosta ja teknologiasta, sitä haavoittuvampi se on.
Jos maan perusinfrastruktuuri, kuten sähköverkko,
toimii tietokoneiden ja tietoverkon varassa,
sitä voidaan vahingoittaa ja lamaannuttaa koko maa.
Israelin infrastruktuuriin ei ole vielä hyökätty sillä tavalla.
Se on kuitenkin mahdollista tulevaisuudessa.
Israelin infrastruktuuri on vaarassa,
elleivät Israelin asianomaiset organisaatiot
ole varautuneet kyberhyökkäyksiin.
Ehkä Israel ei ole vielä ollut tarpeeksi suuri kohde.
Maailmalla on hyökätty valtaviin pankkeihin.
Suuriin, rikkaisiin ja mahtaviin yhtiöihin on murtauduttu.
Toisin kuin useimmat uskovat,
hyökkääjät eivät ole kotona istuvia teinejä.
He saavat rahoitusta,
eikä Israel ole kohteena saanut vielä tarpeeksi rahoitusta.
Mikään hallitus tai järjestö ei ole katsonut sitä kannattavaksi.
Suurimmat kohteet saavat vastaansa suurimmat hakkerijoukot
ja vahvimmat tietokonejärjestelmät.
Emme ole "ansainneet sellaista investointia".
Se on totta kyberrikosten kohdalla.
Rahaa yritetään varastaa sieltä, missä sitä on eniten.
Näin on, jos motivaatio on raha.
Jos kyseessä on vakoilu, se ei ole uutta.
Vakoilua oli ennen kyberavaruutta, ja on sen jälkeenkin.
Hallitukset haluavat aina vakoilla muita hallituksia.
Vain harvoista vakoilutapauksista kerrotaan julkisuudessa.
Uutta sen sijaan on se,
että tietokoneilla ohjaillaan kaikkia elämän alueita.
Kaikkien teollisuusmaiden täytyy kysyä itseltään,
ketkä haluavat tuhota tämän maan toimintakyvyn?
Israelin kohdalla heidän motiivinsa ei yleensä ole taloudellinen,
elleivät he halua tuhota kilpailevia yrityksiä,
mutta kuten sanottu, silloin kyseessä on rikos.
Toimijat ovat siis valtioita ja terrorijärjestöjä.
Valtiot välttävät sellaista, koska jos se voidaan todistaa -
eräs kyberhyökkäysten ongelma on,
että tekijän varma tunnistaminen on vaikeaa -
mutta jos voidaan, valtiolle voidaan kostaa,
ei vain kyberavaruuden kautta, vaan myös pommeilla ja hävittäjillä.
Terrorijärjestöillä tilanne on toinen.
Toistaiseksi niillä ei ole ollut tietoa,
jota tarvitaan monimutkaisen hyökkäyksen tekemiseen.
Se ei ole niin helppoa kuin luulisi.
Tarvitaan tietoa järjestelmien toiminnasta
ja paljon aikaa valmiuksien kehittämiseen.
Sitten niitä pitää pystyä ohjaamaan,
ja toteuttaa hyökkäys oikeaan aikaan,
ja saada tietoa hyökkäyksen onnistumisesta.
Terrorijärjestöt eivät ole niin kärsivällisiä.
Ne haluavat verenvuodatusta heti.
Pommin räjäyttäminen kadulla on paljon helpompaa
kun kyberhyökkäyksen suunnittelu.
Lopuksi kysyisin ennustuksianne.
Kehittyvätkö terrorijärjestöt kyberterrorin suuntaan,
vai pitäytyvätkö ne primitiivisiin terrorikeinoihin?
He voivat kehittyä siihen suuntaan, ja meidän täytyy varautua siihen.
Kun ne kehittyvät,
niistä tulee itsekin haavoittuvia kyberhyökkäyksille.
Uskon, että hyökkäyksiä tulee kriittisiin infrastruktuureihin,
yksityissektorille ja matkapuhelimiin.
Tietokoneitamme ja infra- struktuureitamme täytyy suojata.
Tohtori Pavel, mikä on ennustuksenne?
Ehkä tulevaisuudessa terroriryhmät ja valtiot tekevät yhteistyötä.
Terrorijärjestöt, joilla ei ole kybervalmiuksia
kyberhyökkäyksen tekemiseen Israelia tai muita maita vastaan,
voivat tehdä yhteistyötä sellaisen valtion kanssa,
joilla tällaisia valmiuksia on.
Ne voivat toteuttaa yhteistyönä kyberhyökkäyksen Israelia vastaan.
Kyberterrorijärjestöt voivat tukeutua toiminnassaan
jonkun valtion teknologiaan.
Tällaisia yhteenliittymiä saatetaan nähdä tulevaisuudessa.
Mati, yksi lause?
On tapahtunut perustavan- laatuinen muutos siinä,
miten valtiot kohtelevat toisiaan ja tekevät yhteistyötä.
Hiljattain Kiina hyökkäsi USA:ta vastaan,
ja USA vastasi siihen julkisesti uhkailemalla Kiinaa.
Maiden välinen toiminta ja valtasuhteet ovat muuttuneet.
Maiden välinen kilpailu ulottuu myös digitaaliseen maailmaan.
Kiitos, Pavel, Levi ja Mati mukanaolostanne!
Kiitos, että seurasitte tätä mielenkiintoista keskustelua.
Olen Jonathan Hessen. Nähdään ensi kerralla!
Suomennos: Hannele Tainio