JERUUSALEMMA STUUDIO
Shalom ja tere tulemast Jeruusalemma stuudiosse!
Täna räägime kasvavast ülemaailmsest terrorismist
viimaste aastate sündmuste valguses.
Viimase aja sündmused näitavad, et terroril on mitmeid vorme.
Julgeolekumeetmeist hoolimata võib kes tahes selle ohvriks langeda.
Meil on külas dr Anat Hochberg-Marom,
IDC Herzliya lektor ja Ülemaailmse Džihaadi uurija.
Tere tulemast! - Aitäh.
- Ja Itamar Marcus, kes rajas Palestiina Meediamonitori,
mis uurib Palestiina ühiskonda meedia ja kooliõpikute kaudu.
Tere tulemast ka TV analüütikule Mati Shoshanile!
Mati, tee palun ülevaade sellest laiast teemast.
- Püüan. Esitlen mõningaid üldisemaid mõtteid,
millest täna räägime.
Esiteks räägime suurte rahvuslike rühmade asendumisest
kohalike džihaadirühmituste ja religioossete rühmitustega.
Lisaks on organiseerunud rühmitused
muutunud väikestel lahkudel põhinevateks terrorirühmitusteks.
Arutame ka liikumist terrorismist poliitikasse.
Paljud terrorirühmitused on saanud rahva ametlikeks esindajateks.
Terroristid on muutunud lindpriidest parlamentäärideks.
Räägime sellest, mis on terrorismi lõppeesmärk.
Rahvuslikel rühmitustel on alati sama eesmärk.
Nad kaovad pärast selle saavutamist.
Paljudel religioossetel rühmitustel pole selget eesmärki.
Paljud eksisteerivad ikka veel ja me ei tea, miks.
- Dr Hochberg-Marom, statistika järgi on terrorirünnakud
viimastel aastakümnetel tihenenud. Kas see vastab tõele?
- Arve võib vaadelda erinevalt.
Ühel viisil vaadeldes näeme,
et ülemaailmselt pole terrorirünnakute arv kasvanud.
USAs on need tegelikult vähenenud.
Statistika aga ei räägi kõike.
Tihenenud on kõrge profiiliga terrorirünnakud.
Globaalselt terrorismil on selge turustrateegia.
Seda on näha näiteks 2004. a märtsi Madridi rünnakus,
2005. a juuli Londoni rünnakus ja värskeimana Bostoni rünnakus.
Need näitavad, et terroristid koordineerivad oma turustrateegiat.
Jälgin terrorit ärielu perspektiivist.
Nad koordineerivad oma rünnakuid,
et võimalikult ulatuslikult edendada oma poliitilisi eesmärke,
kuid eelkõige selleks, et saavutada võimalikult suurt mõju
rahvusvahelises meedias.
Eelkõige tahavad nad mõjutada maailma avalikku arvamust.
- Terrorismis pühendab eesmärk abinõu.
Mis on nende uhkeldavate rünnakute motiiviks?
- Motiivid erinevad.
Üldiselt võttes on Ülemaailmse Džihaadi põhimotiiviks religioon -
islam.
Kui sa ei usu samuti nagu mina, võin su tappa,
isegi kui pärined eri riigist ja kultuurist.
Neid nimetatakse fanaatikuteks või ekstremistideks,
kuid peame mõistma nende erinevat vaatenurka.
Neil on oma väga tugev loogika.
Peame mõistma nende äärmusideoloogiat.
- Eriti Palestiina terrorirühmitused kasutavad terrorismi
õigustamaks oma poliitilisi nõudmisi.
Palestiina terrorirühmitused on aastatega õppinud,
et kui teatud poliitilise eesmärgi nimel
tapetakse piisavalt inimesi,
hakkavad inimesed uskuma, et eesmärk on õigustatud.
"Nad ei teeks ju seda, kui poleks nii vihased."
Selle asemel, vaidlusküsimuste üle läbirääkimisi pidada,
on palestiinlased märganud, et iisraellasi tappes,
aktsepteerib rahvusvaheline kogukond nende argumente,
isegi kui terrorismi laidetakse.
Terror on palestiinlaste kasuks väga hästi toiminud.
Terrori abil on palestiinlastel õnnestunud õigustada oma eesmärke
ilma läbirääkimisteta.
- Kas see on natsionalistlikult või religioosselt motiveeritud?
- Palestiinlaste terrorism? - Jah.
- 1960. ja 70. aastail oli Palestiina terrorism natsionalistlik.
Hamas rajati 1988.
Kõik selle terrorism oli usuliselt motiveeritud.
Kuid palestiinlaste terror üldiselt, Fatah' terror,
Palestiina omavalitsuse suhe terroriga intifada ajal,
omandas toona märkimisväärse usulise elemendi.
Valitsev teema PO ametlikul telekanalil oli:
Allah tahab, et tapaksite juute.
Ülestõusmise tund sõltus juutide tapmisest.
60. aastail oli Palestiina terror natsionalistlik,
kuid nüüd kasutatakse islamit oma tegevuse õigustamiseks.
Enesetapupommitajaile anti kõrgeim au,
mitte üksnes rahvuslikult, vaid islami hierarhias.
Nad nimetati šahhiidideks ehk pühadeks märtriteks.
Šahhiid on keegi,
kelle Allah on valinud paradiisis enda lähedale pääsema.
Palestiinlased klassifitseerivad šahhiidiks iga enesetapupommitaja.
See terrorism on niisiis vägagi islamistlik.
- Kas usuline terror on vahend rahvuslike eesmärkide edendamiseks?
- See sõltub rühmitusest.
Hamas kuulub Ülemaailmse Džihaadi alla,
kuid on samas natsionalistlik, kuna on vastu Iisraelile.
Nad ei tunnusta Iisraeli ja tahavad tappa kõik iisraellased.
Neil on territoriaalseid nõudmisi.
Al-Qaeda globaalsel terrorinägemusel aga puuduvad piirid.
Neil pole territoriaalseid nõudmisi.
Seepärast on nad vastu kõigele, mis on seotud demokraatiaga,
suveräänsuse ja valimistega,
ning seetõttu on nad näiteks ka Hamasi vastu.
- Tahaksin midagi kommenteerida.
Rääkisime terrorirünnakute arvust.
Parandage mind, kui eksin.
Ütlesite, et terrorism püüab mõjutada avalikku arvamust.
Rahvusvaheline meedia aga ei kajasta kogu maailma terrorismi.
Suur osa džihadistide terroriste on suunatud teiste moslemite vastu.
Terror Iisraeli ja lääneriikide vastu on vaid väike osa sellest.
Me isegi ei kuule enamikest terrorirünnakutest.
Näeme ehk lühiuudist,
kus mainitakse 130 inimese hukkumist näiteks Sudaanis.
Kuidas see üldpildiga sobitub?
- Rühmitused võistlevad omavahel. Räägin sellest oma uurimustes.
- Nad võitlevad oma turuosa eest? - Täpselt.
Nad taotlevad populaarsust ja tunnustust.
Üks viis selleks on võidelda omaenda rahva vastu,
ning saavutada selle kaudu usutavust ja nähtavust.
Neil tasub tegutseda võimalikult palju,
mitte üksnes füüsilistes lahingutes, vaid ka internetis.
Internetis on Ülemaailmne Džihaad kõige äärmuslikum.
- Itamar?
- Moslemimaailm on jagunenud mitmetesse erinevatesse rühmadesse.
Mitte-moslemid näevad seda tihti ühe kategooriana.
Šiiitide, alaviitide ja sunniitide erinevused on väga suured.
Nad on vihanud ja tapnud teineteist aastakümneid.
- Sama näeme nüüd ka Süürias.
- Sõjad on käinud alates islami kolmandast sugupõlvest.
Kõigi džihadistlike rühmituste ühisosa on usk,
et kogu maailm on lõpuks islami valduses.
Küsimus on selles, milline islami vorm see saab olema.
Seepärast peavad nad ka kodusõdu. Iraagis on nii šiiite kui sunniite
ja nad tahavad kõigepealt oma riigis võita ja seejärel teisi vallutada.
Moslemivennaskonna ideoloogia järgi tuleb kõigepealt rajada
islamistlik võim moslemiriikides, ja sealt edasi ülejäänud maailmas.
Siseterrorism on moslemimaailmas igapäevane nähtus,
kuna nad tahavad oma islamit võimule terves maailmas.
- Tahaksin edasi liikuda ...
- Nad võivad teha seda "positiivselt",
kui võrdleme seda al-Qaeda negatiivse mudeliga.
Nemad taotlevad islamiseerimise evolutsiooni,
kuid al-Qaeda ja ekstremistid taotlevad revolutsiooni,
kus nad sunnivad teisi oma ideoloogiat uskuma.
- Kas demokraatiate terrorivastased meetodid on toiminud?
- Ei saa öelda 'jah' ega 'ei'. Aeg näitab.
Seni pole Londoni ja Madridi sarnaseid rünnakuid olnud.
Samas on olnud palju potensiaalseid terrorirünnakuid.
Peame tegema koostööd nende ärahoidmiseks.
Uurijana ma ei tahaks öelda, kas see on õnnestunud või mitte.
- Minu meelest pole viimast sõna veel öeldud.
Terroriorganisatsioonid on endiselt olemas,
tuumarelvi on palju ja need võivad sattuda valedesse kätesse.
- Massihävitusrelvad? - Jah.
Seni kui on olemas terrorirühmitusi,
mis neid kasutada võivad ...
Ja terrorirühmitusi on palju,
ja neisse kuulub kümneid kui mitte sadu tuhandeid inimesi.
Seni kui see võimalus eksisteerib,
pole terrorismivastane sõda saanud olla eriti tõhus.
Samas ootasid paljud,
et 11. septembri sarnane rünnak peagi kordub,
nii et mõningates lahingutes on mõnel määral edu saavutatud.
Võitlus aga kestab, relvad eksisteerivad ja tee on pikk.
- See on ilmselt pidev võitlus.
- Kuidas defineerida terrorismi?
Mõned arvavad, et terrorism on vaid see,
kui sada inimest sureb või lennuk lendab hoonesse.
Minu meelest on terrorism see,
et rahvas hirmutatakse oma tegevust muutma.
Selles mõttes oli 11. september suur kordaminek,
kuna USA ja Euroopa elavad terrorirünnakute hirmus.
Valitsused ja organisatsioonid on omandanud terrorismimeetodeid.
Paljud tahud on loobunud riigi reeglite
ja lepingute järgimisest.
Nüüd tegutsetakse sarnaselt terrorirühmitustega.
Näiteks ei järgi riigid enam rahvusvahelisi seadusi.
Teiste riikide kodanike vastu tehakse võõral territooriumil atentaate.
Terrorismi kasutatakse terrorirühmituste vastu.
Rünnatakse tsiviilelanikkonda ja mida kõike veel.
Raske on eristada inimesi sõjaväevormi või muu järgi.
Üksiku terrorirünnaku edu analüüsides
tuleks vaadata tervikpilti.
Läänemaailm on uppunud terrorismi- ja julgeoloekudebatti
ning omandanud terrorirühmituste meetodeid ja ideoloogiaid.
- Vahetult pärast rünnakut on inimesed vapustatud,
kuid selle möödudes
ja turvakorralduste kehtestamise järel,
ma pigem tahaksin, et inimesed kardaksid rohkem.
Nüüd unustatakse mõne kuuga kõik.
Iisraelis oli ajajärk, kui inimesed kartsid.
Enesetapurünnakuid toimus iga nädal, isegi iga päev.
Tänavad olid tühjad. See kestis 3-4 aastat.
Vaevu julgeti välja minna.
Palestiinlaste terrorism toimis väga hästi.
Ülemaailmne terrorism pole saavutanud
sellist psühholoogilist tasandit. Inimesed ei karda.
Nad üksnes kaeblevad turvakontrollide pärast.
- Nad teevad seda nii hästi,
et kardame pidevalt uut terrorirünnakut.
Selgitan oma uurimustes, mida nad nii hästi teevad,
ja kuidas nad oma terrorismi meedias nii hästi turustavad.
Siis võime nende tegevuse vastu oma turundustööd alustada.
Kasutan nende tegevuse näitamiseks empiirilisi ja statistilisi meetodeid,
et oskaksime nende vastu tegutseda.
- Kuidas näiteks?
- Võime nende vastu oma reklaamikampaaniat alustada.
Kui vaatame džihaadi teatud perspektiivist, näeme,
et nad esinevad iraaklaste ees ühel viisil,
kuid afganistanlaste ees teisel.
Nad räägivad teisest positsioonist.
Nad valivad oma kõnemaneeri erineva publiku jaoks väga hoolikalt.
Nii saavad nad õigustust ja tunnustust oma ideoloogiale.
- Marketing on hästi õnnestunud ja seetõttu peame sekkuma.
Näiteks see, mida Bin Laden ütles pärast 11. septembrit.
Tema üldeesmärk on allutada kogu maailm islamile.
Ta ütles, et rünnaku põhjuseks oli moslemite nurin USA vastu.
Palestiinlased käsivad oma rahval iisraellasi tappa, väites,
et see on Allahi tahe.
Kuid maailmale põhjendavad nad seda Iisraeli tegudega.
Selle näiteks on hiljutine juhtum,
kus viie lapse isa pussitati bussipeatuses surnuks.
Isegi kõrged PO allikad väitsid äkitselt,
et terroristi autoga juhtus midagi,
ja ta ei saanud seda lubada oma au ja uhkuse pärast.
Seda reklaamitakse nii,
et kõigepealt rünnati terroristi,
mistõttu ta pidi tegutsema. See on väga tõhus reklaam.
- Asja esitlusviis on olulisem kui rünnak ise.
- Marcus, paljude uurijate väitel
suunavad terrorismile haridusinstitutsioonid. On see nii?
- See on Palestiina ühiskonnas täiesti tõsi.
Näiteks luges 7-8-aastane tüdruk palestiinlaste haridustelevisioonis
hiljuti pähe õpitud luuletust,
kus öeldi, et juudid on Allahi vaenlased
ja sigade järeltulijad,
ning et juudid tulistavad turgudel lapsi surnuks,
vägistavad naisi turgudel ... Vaevalt ta teadis, mis see tähendab.
Ta oli õpetatud seda ütlema.
See käib Palestiina hariduse juurde.
Samaealine tüdruk ütles iganädalases telesaates,
et juut või Siion on sabaga saatan.
Samas saates öeldi, et kristlased ja juudid
on alaväärtuslikud, väiksed ja põlastusväärsed.
Kristlased on vaid ristirüütlite jäänus,
ning juudid Khaybari jäänus, kus Muhamed juute tappis.
Maailma moslemid, ärgake! See kõlab nagu Hamas,
kes kutsub lapsi lahingusse. Ja ometi on see Fatah!
PO juhib ja rahastab seda televisiooni
ning paljud Euroopa riigid toetavad seda.
- Nii, kes rahastavad Palestiina omavalitsust?
- Lääeriigid rahastavad seda Lääne-vastast kihutustööd.
Lääs alles hakkab ärkama ja küsima,
miks nad toetavad PO-d,
mis töötab rahu vastu ning õpetab juute ja kristlasi vihkama.
Loodetavasti teeb Euroopa nüüd õiged järeldused
PO rahastamise suhtes.
- Haridus paneb seega terrori käima.
Lapsed õpivad terrori ära ja püüavad seda jäljendada.
Mida selle kohta ütlete?
- See on tõsine probleem.
Lapsed õpivad internetis vabatahtlikult ja iseseisvalt.
Nad ei vajagi õpetajat, piisab vaid interneti avamisest,
ja nad omandavad asju, mida on võimatu kontrollida.
Keskvõim ei saa seda kuidagi piirata.
See on suur probleem.
- Mati, paljude raportite väitel on Süüria mässuliste kõrval
võidelnud ka eurooplased.
Hiljem naasevad nad oma kodumaale Euroopas.
Millist ohtu kujutab see Euroopa riikidele?
Kas terrorirühmitused laiendavad selle abil haaret,
või esineb üksikuid terrorirünnakuid?
Nad on palju kogenud.
- Sellel fenomenil on huvitav taust.
Paari aasta eest räägiti al-Qaeda võitlejast,
kes oli ameeriklane. Kas mäletate ta nime?
Britid või ameeriklased samastuvad moslemitega niivõrd,
et lähevad teistesse riikidesse "pühasse sõtta".
Seda on varemgi juhtunud.
Suur-Britannia on esitanud süüdistused kodanike vastu,
kes on osalenud Süüria vägivaldsustes.
Hariduse osalt on huvitav,
et need inimesed ei ela vaakumis.
Nad on omandanud need mõtted televisioonist ja internetist.
Lääneriigid on nii sallivad äärmusideoloogiate suhtes
ja nii saab vabalt jutlustada,
et ohverdage oma elud vägivalla altaril.
Neil pole antud riikidega tihti mingit etnilist seost.
Ometi samastuvad nad kuuldud vihasõnumiga,
ja lähevad tapma teise riigi kodanikke.
Mida saavad lääneriigid teha?
Need inimesed on uhked selle üle, mida teevad.
Nad räägivad sellest oma blogides ja YouTube's.
- Nad lähevad sõdima maadesse, millega neil pole mingit seost.
Seda ideoloogiat omaks võttes ei näe nad üksikriike.
Nad näevad globaalset islamit. Nad teevad seda Allahile.
Pole tähtsust, kas Inglismaal, USAs või Süürias.
Tuleb võidelda väärusuliste vastu,
kes takistavad Allahil maailma islami kontrollile allutada.
Nad ei hooli oma kodakondsusest ega taustast.
Nad kuuluvad islamimaailma.
Mainisite, et Hamas keskendub Iisraeli vastu võitlemisele.
Hamasi põhikirjas öeldakse, et Iisraeli vastu võitlemine
on esimene samm maailma vallutamise teel.
Palestiina riik on samm globaalse islamistliku riigi suunas.
Nad ei püüa hävitada Iisraeli vaid Palestiina loomiseks.
Kui selliseid islamistlike riike on piisavalt,
rajavad nad islamistliku kalifaadi.
- Mis pärast seda Euroopas sünnib?
- Sallimatust sallitakse täna liiga palju.
Vägivallale õhutavad vihakõned tuleb hukka mõista.
Oleks tore, kui meil oleks täiuslik sõnavabadus,
kuid me juba näeme, et see pole võimalik.
Euroopa riikidele on väljakutseks suured moslemirahvastikud.
Keegi ei tea, kui suur osa sellest rahvastikust
omandab Ülemaailmse Džihaadi islamistliku ideoloogia.
Seda tuleb hoolega jälgida.
Me ei saa jääda ootama, öeldes, et see on OK,
kuni tapmisest vaid räägitakse ja kedagi tegelikult ei tapeta.
Kui tuhanded inimesed seda usuvad, on juba hilja.
- Olen sama meelt.
Ülemaailmset Džihaadi tasub Euroopas hoolega jälgida.
- See on olnud huvitav vestlus, mis võiks kesta tunde.
Aitäh saates osalemast, dr Hochberg-Marom,
hr Marcus, ja meie analüütik Mati Shoshani!
Aitäh vaatajaile, shalom!
Tõlge: Monika Jaaguri