o
Shalom ja tervetuloa Jerusalem Studioon!
Israelin ja Egyptin vuoden -79 rauhansopimuksesta lähtien
Siinain niemimaa on ollut demilitarisoitu vyöhyke,
joka on toiminut puskurina Egyptin mahdolliselle hyökkäykselle.
Tahrir-aukion kansannousu kesällä 2010 johti presidentti Mubarakin
hallinnon kukistumiseen ja armeijan otteen löystymiseen Siinailla.
Tämä on aiheuttanut kriisin, jossa tuhansia Israeliin matkaavia
afrikkalaisia on kidutettu Siinailla.
Alueesta on myös tullut terrorismin ja aseiden salakuljetuksen pesäke.
Jihadistijärjestöt ovat useasti ottaneet yhteen
Egyptin armeijan kanssa ja he uhkaavat myös Israelin rajoja.
Vieraanamme tänään ovat INSS-laitoksen
Lähi-idän voimasuhteita tutkivan projektin johtaja, Yiftah Shapir,
sekä TV-kanava 10:n arabiasioiden kirjeenvaihtaja ja analyytikko,
Ksenia Svetlova, tervetuloa!
Tervetuloa mukaan myös TV7 analyytikko Mati Shoshani!
Mati, mitä on tapahtunut Siinain niemimaalla kesän 2010 jälkeen?
- Yritän vastata kysymykseen lyhyesti.
Katsojillemmekin tiedoksi, ettei Siinailla ole ollut hiljaista
ennen kesää 2010.
Eräs mielenkiintoinen tapahtuma oli tietenkin
Mubarakin hallinnon hajoaminen Egyptissä, mikä johti sotilaallisen
valvonnan löystymiseen Siinain niemimaalla.
Tämän seurauksena maailmanlaajuiset jihadistijärjestöt alkoivat käyttää
aluetta aseiden salakuljetukseen ja terrorismiin
Israelia ja muita alueita vastaan.
Sieltä käsin on tehty useita terrori-iskuja Israelia vastaan.
On ammuttu israelilaisia asukkaita ja ajoneuvoja kohti.
Kesällä 2012 terroristit hyökkäsivät Egyptin armeijaa vastaan
ja yrittivät iskeä myös Israeliin,
mutta heidät pysäytettiin maiden välisellä rajalla.
Levottomuuksia on aina ollut, mutta nyt niistä puhutaan enemmän.
Egyptin valtio on myös hellittänyt otettaan Siinain niemimaasta.
- Hr. Shapir, onko Siinain tilanne todella niin vakava
kuin annetaan ymmärtää?
- Riippuu siitä, mitä tarkoitetaan vakavalla.
Uhkaako tilanne Israelin olemassaoloa? Ei.
Alueella ei ole suuria määriä sotilaita.
Tilanne on kuitenkin vakava, koska alue on ollut levoton vuosikausia.
Mubarakin vallan aikana Egyptin hallinto ei pitänyt Siinaita
kovin tiukasti otteessaan.
Suurin osa Siinain beduiiniväestöstä suhtautuu ja on aina suhtautunut
vihamielisesti egyptiläisiin ja Egyptin hallintoon.
He ovat aina harrastaneet jonkinlaista salakuljetusta.
Tärkeä merkkipaalu oli vuonna 2005, kun Israel vetäytyi Gazasta.
Siitä alkoi laajamittainen aseiden salakuljetus.
Muutakin salakuljetetaan, mutta meitä huolettavat erityisesti aseet.
Aseita saapuu pääosin Iranista, viime vuosina myös Libyasta.
Ne kulkeutuvat Egyptin ja Siinain kautta Gazaan.
Myös työvoimaa, afrikkalaisia pakolaisia
ja naisia ympäri maailmaa salakuljetetaan
kuten missä tahansa muussakin levottomassa paikassa maailmassa.
Israelin suurin huolenaihe on aseiden salakuljetus.
- Ksenia, oletteko te myös samaa mieltä?
- Kyllä. Olin Kairossa 18 päivän kansannousun aikana.
Heti sen jälkeen palasin Israeliin ja haastattelin joitain
Al Arishissa asuvia tuttaviani.
Heidän mukaansa Al Arishissa ei ollut turvallisuusjoukkoja.
Poliisiasema oli poltettu maan tasalle
tuntemattomien militanttien toimesta.
Kukaan ei vieläkään ole ottanut vastuuta teosta.
Esimerkiksi jos Gazasta ammutaan raketteja Israeliin,
muutaman tunnin sisällä selviää, kuka on iskusta vastuussa.
Egyptissä monet ryhmittyvät pitivät matalaa profiilia
kunnes Mubarakin hallinto kukistui. Sen jälkeen kaikki hajosi.
Sama tilanne pätee muihin Egyptin suurimpiin kaupunkeihin.
Siinailla turvauduttiin paljolti turvallisuusjoukkoihin,
mutta he karkasivat.
Voitte kuvitella, miltä kaupunki näyttää ilman turvallisuusjoukkoja.
Tämä tapahtui Pohjois-Siinailla ja levisi sieltä Etelä-Siinaille,
joka on tärkeä turismin keskus.
Se on Egyptille elintärkeä taloudellinen voimavara.
Pohjois-Siinailla helvetin portit avautuivat tammi-helmikuussa 2011.
- Kerroit olleesi Tahrir-aukiolla kansannousun aikaan.
Miten Mubarakin hallinnon kaatumiseen johtanut kansannousu
vaikutti Siinain niemimaan tilanteeseen?
- Näillä tapahtumilla on suora yhteys,
koska sen seurauksena turvallisuusjoukot hajosivat.
Vaikka suurin osa tavallisista egyptiläisistä ei pidä
Egyptin passin omaavia beduiineja egyptiläisinä,
heitä yhdistää viha ja halveksunta poliisia kohtaan.
Armeijaa on aina kunnioitettu, mutta poliisia vihattiin.
Poliisi osallistui Tahrir-aukion yhteenottoihin,
joissa kuoli yli 800 ihmistä.
Poliisit pelkäsivät ja pakenivat.
Tästä alkoi alamäki.
Tiesimme, että jotain kauheaa tulee tapahtumaan.
Ensimmäisenä oli Egyptin ja Israelin välisen kaasuputken räjähdys.
- Jatkamme tästä hiukan myöhemmin.
- Haluaisin lyhyesti sanoa sivustakatsojana,
että Siinailla on aina ollut levot- tomuutta ja aseiden salakuljetusta
jo ennen vuotta 2005.
Naisia, aseita ja afrikkalaista työvoimaa on aina salakuljetettu.
Suurin ero on, että tuotteet siirtyivät Egyptin valtiolta
muiden ryhmien haltuun.
Egyptin hallitus antoi luvan aseiden salakuljetukselle.
Nyt valta on vaihtunut, mutta salakuljetusta tapahtuu yhä.
- En ole varma, onko Egyptin hallitus virallisesti sallinut
aseiden kuljetukset.
Heillä on kuitenkin rauhansopimus Israelin kanssa.
Asiaa on ehkä katsottu sormien lävitse.
En sanoisi, että Egypti olisi virallisesti sallinut sitä.
Salakuljettajat ovat enimmäkseen beduiineja,
jotka saavat siitä toimeentulonsa.
He eivät tee sitä ideologisista, vaan taloudellisista syistä.
- Hr. Shapir, haluaisin kysyä teiltä Siinain niemimaan poliiseista.
Ovatko poliisivoimat menettäneet armeijan tuen kansannousun jälkeen?
- En tiedä, oliko heillä edes armeijan tukea.
He ovat alusta alkaen kilpailleet keskenään.
Kuljin Kairon kaduilla viimeksi 10 vuotta sitten.
Siellä voi nähdä noin kymmenen eri järjestön turvajoukkoja.
Siellä on poliiseja, muhabarat, sotilas- ja turistipoliiseja
sekä armeijaa, joilla kaikilla on erilainen univormu.
He ovat kilpailevia järjestöjä.
Kuten aiemmin mainittiin, armeijaa kunnioitettiin.
Egyptin armeijalla on erilainen tausta, koska sillä oli
myös taloudellinen valta Egyptissä.
Hotellit, tehtaat ja kaikki, mikä liittyi rakentamiseen ja tuotantoon
kuuluivat - ja kuuluvat edelleen - armeijalle.
Muita järjestöjä ei kunnioiteta yhtä paljon.
- Mainitsimme Siinain heimolaiset.
Keitä ovat muut nk. terrori- ryhmittymät Siinailla
ja onko heidän toimintansa kiihtynyt?
- Ehdottomasti.
Israelin turvallisuusvirasto julkaisi hiljattain
yhteenvedon vuodesta 2012.
Viime vuonna hyökkäyksiä oli noin 11 kertaa enemmän kuin v. 2011.
Kasvu on siis huomattavaa.
Suurin osa kasvusta tulee varmaankin sellaisten järjestöjen toimesta,
joilla on aatteellisia motiiveja.
Mainitsimmekin tässä jo muutamia järjestöjä, kuten Tawhid.
Ne ovat pieniä järjestöjä,
joiden jäsenet ovat tulleet
muista arabi- ja muslimivaltioista.
Osa on kuitenkin paikallisia beduiineja.
Jotkut toimivat taloudellisista syistä
ja nykyään myös aatteellisista syistä.
He eivät aiemmin ole tehneet aseellisia iskuja Israelia vastaan.
- Haluaisin esittää teille kysymyksen, Ksenia.
Olette olleet Siinain niemimaalla kansannousun jälkeen.
Mitä ihmiset siellä ajattelevat tästä?
Siinai on ollut heitteillä jo kauan ja se on muodostanut oivan alustan
liiketoiminnalle - salakuljetukselle tai hengelliselle liiketoiminnalle.
Viimeisten 10 vuoden aikana moskeijat ja koulut ovat joutuneet
ääri-islamistitahojen haltuun.
Tilanne oli jo räjähdysvalmis ja Tahrir-aukion tapahtumat
toimivat sytykkeenä.
Kansannousun alettua syntyi esimer- kiksi Al Arishin islamistiemiraatti.
Paikallisten moskeijoiden työntekijät eivät enää ole
valtion palkkalistoilla, vaan taus- talla ovat todennäköisesti Salafit,
jotka nousivat esiin vuoden 2011 vaaleissa.
Salafit saivat huomattavasti enemmän valtaa kuin, mitä uskottiin.
Tämä näkyy erityisesti Siinailla.
- Mati, aseiden salakuljetuksen lisäksi on myös paljon
nais- ja huumekauppaa.
Kuka on tämän taustalla?
Yleensä islamistit vastustavat tällaista.
Ovatko ne heimolaisia vai onko ryhmien välillä
jonkinlainen valtataistelu?
Lännen näkökulmasta Siinailla on kaksi ryhmittymää.
Yksi on jihadistijärjestöt, jotka jo mainittiin.
Ollaan huolissaan siitä, että järjestöt tuovat maihin
ulkopuolelta tuotteita ja näin tukevat yhteiskunnan ääriliikkeitä.
Tämä on yksi suuri huolenaihe.
Toinen asia on naiskauppa, joka on huomattavasti pienempää
kuin mitä se oli 5-10 vuotta sitten.
Määrä tippui tuhansista muutamaan sataan naiseen.
Enimmäkseen tämä on raja-aidan ansiota.
Sama pätee huumekauppaan.
Israelin ja länsimaiden, erityisesti Yhdysvaltojen,
suurin huolenaihe ovat Siinain niemimaan
Etelä-Sudanista ja Eritreasta tulevat afrikkalaiset.
Heitä saapuu vuosittain tuhansia ja he päätyvät kidutusleireille.
Afrikan maahanmuuttajat työnnetään Egyptistä Siinain niemimaalle.
Beduiinit kidnappaavat ja kiduttavat heidät jopa kuoliaiksi
ja kiristävät heidän kotimaissaan olevia perheitään.
Lunnaiksi vaaditaan jopa 30 000 dollaria per henkilö.
Heidät joko tapetaan tai päästetään Israeliin.
Mielenkiintoista on, että Siinailla on kaksi ulkoista ryhmittymää:
Jihadistit ja maahanmuuttajatyöntekijät,
jotka uskaltautuvat ylittämään Siinain kidutuksen pelossa
vain päästäkseen Israeliin.
Erityisesti USA ja länsimaat ovat hyvin huolissaan tästä.
Egyptiin on tehty investointeja, joiden tavoitteena on estää
ääriliikkeiden valtaannousu Siinailla.
Tämä on siis kansainvälinen huolenaihe.
- Ksenia, mitä voisit sanoa Egyptin uuden presidentti Mursin
ja Israelin hallituksen välisestä yhteistyöstä?
- Vaikka turvallisuusyhteistyön alueella on pelätty päättyvän,
viimeisten 2 vuoden aikana yhteistyö on kehittynyt parempaan suuntaan.
Yhteistyö on tiiviimpää, vaikka armeijan ylin johto onkin vaihtunut.
Viime aikoina Israelista on mennyt useita retkikuntia Egyptiin.
Egypti on tyytyväinen ja he haluavat kehittää yhteistyötä.
Erityisesti Siinain kannalta yhteistyö on elintärkeää Egyptille.
Ajoittain Israel on avainasemassa,
koska se ymmärtää paremmin Gazan tilanteen.
Joissain osissa Siinaita Egypti puolestaan tietää paremmin.
Yhteistyö on siis elintärkeää molemmille.
- Hr. Shapir, oletteko samaa mieltä?
- Kyllä. Lisäisin muutaman asian.
Ensiksikin, puhuimme jo Al Qaedasta ja Salafeista,
mutta emme Hamasista, joka hallitsee Gazassa.
Ääri-islamistien ja jihadistien ideologiat eroavat toisistaan
ja he ovat kovia kilpailijoita keskenään.
He kuitenkin tekevät yhteistyötä aseiden salakuljetuksessa.
Hamasin ja Egyptin uuden hallituksen ideologiat ovat lähellä toisiaan,
mutta he eivät siitä huolimatta tee yhteistyötä.
Viimeinen pisara Egyptin uudelle hallitukselle oli
elokuun 2012 tapahtumat, joissa 16 egyptiläistä sotilasta sai surmansa.
Muistaakseni se tapahtui Ramadanin aikaan.
Se oli viimeinen pisara.
Egyptin armeija on viime kuukausina tuhonnut
salakuljetustunneleita.
Mubarak ei tehnyt tällaista, mutta uuden hallituksen täytyy
pysäyttää salakuljetus.
Mursi ei halunnut tehdä yhteistyötä Israelin kanssa.
Avoin yhteistyö olisi hänen ideologiansa vastaista,
siksi yhteistyötä tapahtuukin alemmilla tasoilla.
Se on tärkeää ja käytännöllistä yhteistyötä.
Viimeinen asia, jonka haluaisin nostaa esille on se,
että Egypti haluaa ja tarvitsee Yhdysvaltojen tukea,
vaikka se käykin Mursin ideologiaa vastaan.
Egypti saa USA:lta vuodessa 1,3 mrd dollaria sotilaallista avustusta.
Taloudellista tukea saadaan paljon.
Egyptillä ei nyt ole varaa katkaista suhteitaan Yhdysvaltoihin.
He haluavat myös tietysti ylläpitää hyvät suhteet Israeliin.
- Ksenia, haluaisin kysyä teiltä, kuinka elintärkeää
USA:n taloudellinen tuki on Egyptille ja onko sille vaihtoehtoa?
- Egyptin lehdistössä keskustellaan parhaillaan aiheesta.
Joidenkin mielestä tuki menee armeijalle.
Yksi Egyptin vallankumouksen menestyksen avain
kapinallisten itsensä mielestä
on armeijan otteen heikentäminen taloudesta.
Armeijan hallussa on nyt n. 35% Egyptin taloudesta.
Kukaan ei tiedä tarkkaan, minne rahat menevät.
Kysymys kuuluu, hyötyykö Egyptin kansa siitä jotenkin?
Jos tukea leikattaisiin, useita työpaikkoja menetettäisiin
ja yhä enemmän ihmisiä jäisi työttömiksi.
Ehkä Egypti voisi käyttää tukea muihin tahoihin kuin armeijaan.
Armeijahan ei ole vastuussa kenellekään.
- Vaikka sotilaallinen hallinto onkin hellittänyt?
- Siinailla kyllä, mutta ei muualla.
Armeija hallitsee Suezin kanavalla.
Port Saidin veristen jalkapallo- ottelun tapahtumien seurauksena
langetettiin kuolemantuomio 21 jalkapallofanille.
Suezissa noustiin kapinaan ja vuorokauden sisällä armeijan joukot
saapuivat varmistamaan, ettei Suezin kanavaa suljettaisi edes päiväksi.
Siinailla ongelma on suurempi kuin muualla Egyptissä.
- Hr. Shapir, haluaisin kysyä, mitä voidaan odottaa tapahtuvan
Siinain niemimaalla sotilaallisesti tulevina kuukausina -
ottaen huomioon Israelin turvallisuushuolet?
- Sitä on vaikea ennustaa, mutta Egyptin armeija varmasti
jatkaa toimintaansa.
He saattavat pyytää lupaa lisätä joukkoja
yli sen, mitä on rauhansopimuksessa Israelin kanssa sovittu.
Muistutan, että Mursi yritti tätä ilman Israelin suostumusta
osoittaakseen riippumattomuuttaan.
En usko hänen tekevän sitä uudestaan ainakaan julkisesti.
Luulen, että egyptiläisjoukkojen lisääminen alueen turvaamiseksi
on Israelin etu.
En tiedä, onko Egyptin armeija riit- tävän vahva hallitakseen beduiineja.
Alueella on vain vähän kuljetusreittejä.
Silti joukkoja aiotaan varmasti lisätä,
koska tämänhetkinen tilanne vahingoittaa ennen kaikkea Egyptiä.
- Ksenia, mitä te arvioitte?
- Koskaan ei voi tietää, milloin seuraava iso isku tapahtuu.
Se voi kohdistua joko egyptiläisiin, turisteihin tai israelilaisiin.
Täytyy mainita, että Gaza ja Siinai ovat yhteydessä keskenään.
Tapahtuminen kärjistyminen Gazassa johtaa väistämättä
levottomuuksiin myös Siinailla joko Israelia tai Egyptiä vastaan.
Meidän täytyy tarkkailla Gazan tilannetta, jotta voisimme arvioida,
mitä Siinailla tulee tapahtumaan.
On tahoja, jotka jatkuvasti yrittävät sabotoida ja kidnapata turisteja.
Levottomuutta on sekä pienissä kylissä että isoissa kaupungeissa.
- Onko turistien turvallista matkustaa Siinaille? - Ei ole.
Monet länsimaat ovat jo antaneet kansalaisilleen matkustusvaroituksen.
Muun muassa USA ja Iso-Britannia.
Israelilla sellainen on ollut jo vuosikausia.
- Mati, mitä sinä odotat?
Haluaisin vielä viitata aiemmin sanottuun.
Monissa arabimaissa armeija ei edusta kansan tahtoa,
vaan maan ylimpää eliittiä kuten Syyriassa, Jordaniassa
sekä joidenkin vuosien takaisessa Turkissa.
Yhteiskunnan eliitti hallitsee taloutta ja vallankäyttöä.
Egyptin johto ei välttämättä ole samaa mieltä kansan kanssa.
Länsimaat eivät halua kansan, vaan armeijan tahtoa
eli järjestyksen palauttamista estääkseen terrorismia.
- Mitä odotat tulevalta?
- Ksenian arviot osuivat mielestäni oikeaan. Emme voi tietää tulevaa.
Kaikki yrittävät koko ajan estää terrorismia.
Se on ajan ja tilastojen kysymys.
- Valitettavasti.
- Kiitos mukanaolostanne hr. Shapir, Ksenia ja Mati!
Kiitos myös katsojille! Olen Jonathan Hessen. Shalom!
Suomennos: Sonja Mattayev