JERUUSALEMMA STUUDIO
Shalom ja tere tulemast Jeruusalemma Studiosse!
Iisraeli-Egiptuse 1979. a rahuleppest peale
on Siinai poolsaar olnud demilitariseeritud tsoon,
mis on olnud puhvriks Egiptuse võimaliku rünnaku vastu.
Tahriri väljaku rahvaülestõus 2010. a suvel
viis president Mubaraki kukutamiseni, ja armee haare Siinail lõdvenes.
See on viinud humanitaarkriisini, kus tuhanded Aafrika põgenikud
satuvad Siinail piinajate kätte.
Piirkond on muutunud terrorismi ja relvakaubanduse kasvulavaks.
Jihadistlikel organisatsioonidel on olnud mitmeid kokkupõrkeid
Egiptuse armeega ja nad ähvardavad ka Iisraeli piire.
Meil on täna külas Rahvusliku Julgeoleku Uuringute Instituudi
Lähis-Ida võimusuhteid uuriva projekti juht Yiftah Shapir,
ning Kanal 10 araabia korrespondent ja analüütik Ksenia Svetlova.
Tere tulemast!
Tervitan ka TV7 analüütikut Mati Shoshanit!
- Mati, mis on Siinail pärast 2010. a suve toimunud?
- Püüan lühidalt vastata.
Vaatajaile teadmiseks, et Siinail pole vaikne olnud
ka enne 2010. a suve.
Huvitav sündmus oli muidugi Mubaraki rezhiimi lõpp Egiptuses,
mis viis sõjalise kontrolli lõdvenemiseni Siinail.
Selle tulemusel hakkasid ülemaailmsed jihaadi-rühmitused kasutama Siinaid
relvade salakaubanduseks ja terrorismiks
Iisraeli ja teiste alade vastu.
Sealt on tehtud Iisraeli vastu mitmeid terrorirünnakuid.
On tulistatud Iisraeli elanike ja sõidukite pihta.
2012. a suvel ründasid terroristid Egiptuse armeed
ja püüdsid rünnata ka Iisraeli,
kuid nad peatati maadevahelisel piiril.
Rahutusi on alati esinenud, kuid nüüd räägitakse neist rohkem.
Egiptus on lõdvendanud ka haaret Siinai poolsaarel.
- Hr Shapir, kas Siinai olukord on tõesti nii hirmus nagu väidetakse?
- Sõltub sellest, mida mõeldakse 'hirmsa' all.
Kas olukord ähvardab Iisraeli olemasolu? Ei.
Piirkonnas pole suuri armeesid.
Olukord on siiski tõsine, kuna rahutus on kestnud aastaid.
Mubaraki režiimi ajal
ei olnud Egiptuse haare Siinail väga tugev.
Enamik Siinai beduiine suhtub ja on alati suhtunud egiptlastesse
ja Egiptuse valitsusse vaenulikult.
Nad on alati mingisuguse salakaubandusega tegelenud.
Oluline verstapost oli 2005. a, kui Iisrael taandus Gazast.
Siis algas ulatuslik relvade salakaubavedu.
Veetakse ka muud, kuid eriti valmistavad muret relvad.
Relvad tulevad peamiselt Iraanist, viimaseil aastail ka Liibüast.
Need viiakse Egiptuse ja Siinai kaudu Gazasse.
Käib ka tööjõu, Aafrika põgenike ja naiste ülemaailmne salakaubandus,
nagu kus tahes mujal maailma rahututes paikades.
Iisraeli suurim mureteema on relvavedu.
- Ksenia, kas olete nõus?
- Jah. Olin 18-päevase rahvaülestõusu ajal Kairos.
Naasin seejärel kohe Iisraeli
ja intervjueerisin mõningaid El Arishis elavaid tuttavaid.
Nende sõnul pole El Arishis julgeolekuvägesid.
Politseijaoskonna põletasid tundmatud militandid maha.
Keegi pole siiani teo eest vastutust võtnud.
Kui näiteks Gazast tulistatakse Iisraeli rakette,
saab mõne tunni jooksul selgeks, kes teo eest vastutas.
Egiptuses hoidsid mitmed rühmitused madalat profiili,
kuni Mubaraki rezhiim langes. Seejärel varises kõik kokku.
Sama seis on ka teistes Egiptuse suuremates linnades.
Siinail toetuti paljuski politseile ja julgeolekuvägedele,
kuid need jätsid oma postid maha. Võite ette kujutada,
milline näeb linn välja ilma julgeolekuvägedeta.
See sündis Põhja-Siinail ja levis sealt Lõuna-Siinaisse,
mis on oluline turismikeskus.
See on Egiptusele ülioluline majandustuluallikas.
Põhja-Siinail avanesid jaanuaris- veebruaris 2011 põrguväravad.
- Rääkisid, et olid ülestõusu ajal Tahriri väljakul.
Kuidas Mubaraki rezhiimi langemiseni viinud rahvaülestõus
mõjutas Siinai poolsaare olukorda?
- Neil sündmustel on otsene seos,
kuna selle tulemusena varisesid kokku julgeolekujõud.
Kuigi enamik tavaegiptlasi
ei pea Egiptuse passe omavaid beduiine egiptlasteks,
ühendab neid viha ja põlgus politsei vastu.
Armeed on alati austatud, kuid politseid vihatud.
Politsei osales Tahriri väljaku kokkupõrgetes,
kus hukkus üle 800 inimese.
Politsei kartis ja põgenes.
Sellest algas allakäik.
Teadsime, et sünnib midagi kohutavat.
Esimene asi oli Egiptuse-Iisraeli vahelise gaasijuhtme plahvatus.
- Jätkame sel teemal veidi hiljem.
- Tahaksin öelda lühidalt kõrvaltvaatajana,
et Siinail on alati olnud rahutusi ja relvade salakaubavedu
ka juba enne 2005. a.
Naiste, relvade ja Aafrika tööjõuga on alati kaubitsetud.
Suurim vahe on, et kaup siirdus Egiptuse riigilt
teiste rühmituste valdusse.
Egiptuse valitsus andis relvade salakaubaveole loa.
Nüüd on võim vahetunud, kuid salakaubavedu jätkub.
- Ma pole kindel, et Egiptuse valitsus
lubas ametlikult relvavedu.
Neil on siiski Iisraeliga rahulepe.
Asjale vaadati ehk läbi sõrmede.
Ma ei ütleks, et Egiptus oleks selles ametlikult osalenud.
Salakaubavedajad on peamiselt beduiinid,
kelle jaoks see on toimetulekuallikas.
Nad ei tee seda ideoloogilistel, vaid majanduslikel põhjustel.
- Hr Shapir, küsiksin teilt Siinai poolsaare politsei kohta.
Kas politseijõud kaotasid ülestõusu järel armee toetuse?
- Ma ei tea, kas neil isegi oli armee toetus.
Nad on algusest peale omavahel võistelnud.
Jalutasin Kairo tänavail viimati 10 aasta eest.
Seal võis näha ca kümne erineva rühmituse turvavägesid.
Seal oli politseinikke, muhabara, sõjaväe- ja turismipolitseinikke,
ning ka armee, kes kõik kandsid erinevat vormi.
Nad olid konkureerivad rühmitused.
Nagu mainitud, armeed austati.
Egiptuse armeel on eriline taust,
kuna neil oli Egiptuses ka majanduslik võim.
Hotellid, tehased ja kõik ehituse ja toodanguga seotu
kuulus ja kuulub endiselt armeele.
Teisi organisatsioone nii palju ei austata.
- Mainisime Siinai hõime.
Kes on ülejäänud elemendid ja nn terrorirühmitused Siinail
ja kas nende tegevus on aktiviseerunud?
- Absoluutselt.
Iisraeli Julgeolekuamet avalikustas hiljuti
2012. a ülevaate.
Mullu oli rünnakuid 11 korda rohkem kui 2011. a.
Kasv on niisiis märkimisväärne.
Enamus sellest lähtub ilmselt selliste rühmituste tegevusest,
kel on idealistlikke motiive.
Mainisimegi juba mõningaid, nagu näiteks Tawhid jt.
Need on väiksed rühmitused,
mille liikmed on tulnud teistest araabia- ja moslemiriikidest.
Osa on siiski kohalikud beduiinid.
Mõned tegutsevad majanduslikel põhjustel
ja tänapäeval ka ideoloogilistel põhjustel.
Nad pole varem Iisraeli vastu relvastatud rünnakuid teinud.
- Küsimus teile, Ksenia.
Olete viibinud Siinail pärast rahvaülestõusu.
Mida sealsed inimesed sellest arvavad?
- Siinai on kauaks hooletusse jäetud ja see on loonud hea aluse
äritegevusele - salakaubandusele ja ka vaimsele äritegevusele.
Viimase 10 aasta vältel on mošeed ja koolid
läinud islamiäärmuslaste valdusse.
Olukord oli plahvatusohtlik
ja Tahriri väljaku sündmused said sütikuks.
Rahvaülestõusu järel sündis näiteks El Arishi Islamistlik Emiraat.
Kohalike mosheede töötajad ei saa palka enam riigilt,
vaid tõenäoliselt salafistidelt,
kes 2011. a valimistel esile kerkisid.
Salafistid said oodatust palju rohkem võimu.
Seda näeb kõige paremini Siinail.
- Mati, lisaks relvade salakaubandusele
kaubitsetakse palju ka naiste ja narkootikumidega.
Kes on selle taga?
Üldiselt on islamistid selliste asjade vastu.
Kas seda teevad hõimlased või käib rühmituste vahel
mingisugune võimuvõitlus?
- Lääne vaatevinklist on Siinail kaks peamist gruppi.
Üks on džihadistlikud rühmitused, mida juba mainisime.
Ollakse mures, et rühmitused impordivad
väljastpoolt lähtuvaid tooteid ja toetavad nii äärmusliikumisi.
See on üks suur mureteema.
Teine teema on inimkaubandus, mis on täna märgatavalt väiksem,
kui see oli 5-10 aasta eest.
See langes tuhandetelt naistelt mõnesaja naiseni.
See on eelkõige tänu piiritarale.
Sama kehtib ka uimastikaubanduse puhul.
Iisraeli ja lääneriikide, eriti USA, suurim mureallikas,
on Siinai poolsaare Lõuna-Sudaanist ja Eritreast tulevad aafriklased.
Neid saabub igal aastal tuhandeid ja nad satuvad piinalaagreisse.
Aafrika immigrandid lükatakse Egiptusest Siinai poolsaarele.
Beduiinid röövivad ja piinavad nad peaaegu surnuks,
ning nõuavad nende kodumaale jäänud peredelt lunaraha.
Lunarahaks nõutakse inimese eest isegi 30 000 USD.
Nad kas tapetakse, või lastakse Iisraeli.
On huvitav, et Siinail on kaks väljaspoolset rühmitust:
džihadistid ja immigrantidest töötajad,
kes julgevad vaatamata piinamishirmule Siinai ületada,
et vaid Iisraeli jõuda.
See tekitab suurt muret USA-le ja lääneriikidele.
Egiptusse on tehtud investeeringuid,
et takistada äärmusliikumiste võimuletulekut Siinail.
See on niisiis rahvusvaheline mureküsimus.
- Ksenia, mida oskad öelda Egiptuse uue presidendi Morsi
ja Iisraeli valitsuse vahelise koostöö kohta?
- Kuigi on kardetud julgeolekualase koostöö lõppemist piirkonnas,
on koostöö viimase kahe aastaga paremuse suunas liikunud.
Koostöö on lähedasem, kuigi armee juhtkond on vahetunud.
Viimasel ajal on Egiptust külastanud mitmeid Iisraeli matkarühmi.
Egiptus on rahul ja tahab koostööd arendada.
Eriti Siinai osas on koostöö Egiptusele ülitähtis.
Aeg-ajalt on Iisraelil võtmeroll,
kuna mõistab paremini Gaza olukorda.
Mõningatel Siinai aladel on aga Egiptusel paremad teadmised.
Koostöö on niisiis mõlemale oluline.
- Hr Shapir, kas olete nõus?
- Jah. Lisaksin mõned asjad.
Esiteks, rääkisime juba al-Qaedast ja salafistidest,
kuid mitte Gazat valitsevast Hamasist.
Islamiäärmuslaste ja džihadistide ideoloogiad on erinevad,
ja nad tõepoolest võistlevad omavahel.
Ometi teevad nad koostööd relvade salakaubaveo osas.
Hamasi ja Egiptuse uue valitsuse ideoloogiad on sarnased,
kuid sellest hoolimata ei tee nad koostööd.
Viimane piisk Egiptuse uue valitsuse jaoks
olid 2012. a augusti sündmused, kus hukkus 16 Egiptuse sõdurit.
Minu meelest toimus see ramadaani ajal.
See oli viimane piisk.
Egiptuse armee on viimasel ajal hävitanud salakaubatunneleid.
Mubarak seda ei teinud,
kuid uus valitsus peab salakaubaveo lõpetama.
Morsi ei tahtnud Iisraeliga koostööd teha.
Avalik koostöö oleks tema ideoloogia vastu,
seepärast toimus koostöö madalamal tasandil.
See on oluline ja praktiline koostöö.
Viimane asi, millele tahan tähelepanu juhtida,
on see, et Egiptus tahab ja vajab USA tuge,
kuigi see on Morsi ideoloogia vastu.
Egiptus saab USA-lt aastas 1,3 miljardit USD sõjalist abi.
Palju saadakse ka majandusabi.
Egiptus ei saa lubada endale suhete katkestamist USAga.
Samuti tahavad nad säilitada rahulikke suhteid Iisraeliga.
- Ksenia, kui tähtis on Egiptusele USA majandusabi
ja kas sellele on alternatiivi?
- Egiptuse meedias käib hetkel vastav debatt.
Mõnede arvates läheb toetus armeele.
Üks Egiptuse revolutsiooni edu võti mässuliste endi meelest
on armee haarde nõrgenemine majanduse üle.
Armee kontrolli all on hetkel ca 35% Egiptuse majandusest.
Keegi ei tea täpselt, kuhu rahad lähevad.
Küsimus on selles, kas Egiptuse rahvas sellest ka kasu saab.
Kui toetust kärbitaks, kaoksid paljud töökohad
ja üha rohkem inimesi jääks tööta.
Ehk peaks Egiptus kasutama toetust muudes valdkondades, mitte armees.
Armee ei anna kellelegi aru.
- Kuigi sõjaväeline valitsus on haaret leevendanud?
- Siinail küll, aga mujal mitte.
Armee valitseb Suessi kanalit.
Pärast Port Saidi jalgpallimatshi veriseid sündmusi
langetati surmaotsus 21 jalgpallifänni suhtes.
Suessis hakati mässama ja 24 tunniga saabus armee,
kindlustamaks, et kanalit ei suletaks isegi mitte üheks päevaks.
Siinail on probleem suurem kui ülejäänud Egiptuses.
- Hr Shapir, mida võib tulevail kuudel
Siinai poolsaarel sõjaliselt oodata,
eriti mis puudutab Iisraeli julgeolekumuresid?
- Seda on raske ennustada,
kuid Egiptuse armee ilmselt jätkab oma tegevust.
Nad võivad paluda luba lisada vägesid üle selle,
mis on rahulepingus Iisraeliga kokku lepitud.
Meenutan, et Morsi üritas seda ilma Iisraeli loata,
et näidata oma sõltumatust.
Avalikult ta seda ilmselt uuesti ei tee.
Arvan, et Egiptuse vägede lisamine piirkonna julgestamiseks
oleks Iisraeli huvides.
Ma ei tea, kas Egiptuse armee on beduiinide kontrollimiseks
piisavalt tugev.
Piirkonnas on väga vähe transportteid.
Siiski lisatakse kindlasti vägesid,
kuna hetkeolukord kahjustab eelkõige Egiptuse huve.
- Ksenia, mida teie arvate?
- Iial ei või teada, millal toimub järgmine suur rünnak.
See võib tulla egiptlaste, turistide või iisraellaste vastu.
Peab mainima, et Gaza ja Siinai on omavahel ühenduses.
Sündmuste pingestumine Gazas viib vältimatult rahutusteni ka Siinail,
olgu siis Iisraeli või Egiptuse vastu.
Peame jälgima Gaza olukorda, et hinnata,
mis Siinail juhtuma hakkab.
On jõude, kes püüavad pidevalt saboteerida, ja röövida turiste.
Rahutusi on nii väikekülades kui suurtes linnades.
- Kas turistid võivad turvaliselt Siinaile sõita? - Ei.
Paljud lääneriigid on väljastanud oma kodanikele juba reisihoiatused.
Teiste seas ka USA ja Suurbritannia.
Iisraelis on see kehtinud aastaid.
- Mati, mida sina ootad?
- Viitaksin veel varemmainitule.
Paljudes araabiamaades ei esinda armee rahva tahet,
vaid riigi tippeliiti, nagu näiteks Süürias, Jordaanias
ja mõnede aastate eest ka Türgis.
Ühiskonna eliit valitseb majandust ja võimukasutust.
Egiptuse juhtkond pole rahvaga tingimata sama meelt.
Lääneriigid ei taha rahva, vaid armee tahet
ehk korra naasmist terrorismi tõkestamiseks.
- Mida sa Siinais tulevikus ootad?
- Ksenial on minu meelest õigus. Me ei saa tulevikku teada.
Kõik püüavad pidevalt terrorismi tõkestada.
See on aja ja statistika küsimus.
- Kahjuks.
- Aitäh saates osalemast, hr Shapir, Ksenia ja Mati!
Aitäh ka vaatajaile! Olen Jonathan Hessen. Shalom!
Tõlge: Monika Jaaguri