o
Shalom ja tervetuloa Jerusalem studioon!
Meneillään on 2000-luvun 12. vuosi.
Keskustelemme tänään vuoden päätapahtumista.
Ensin kuitenkin lyhyt video kuluneen vuoden muistoksi.
5.1.2012 - Ehud Olmert: Israelin ensimmäinen -
rikoksesta tuomittu pääministeri
13.2.2012 Isku Israelin lähetystöihin -
Uudessa Delhissä ja Tbilisissä
27.3.2012 - Shaul Mofaz voittaa Kadiman puheenjohtajanvaalit
Tänään Kadima lähtee uudelle tielle
vaihtoehtona Netanjahun koalition huonolle hallinnolle.
8.5.2012 Kadima liittyi Likudin koalitioon
29.4.2012 - Jair Lapid perusti puolueen nimeltä Jesh Atid -
Gandhi sanoi: "Aluksi he jättävät sinut huomiotta, -
sitten he nauravat sinulle, -
sitten he taistelevat sinua vastaan, ja lopulta voitat.
15.6.2012 - Ensimmäinen raketti ammuttiin Siinailta Israeliin
17.6.2012 - Muhammad Mursi valittiin Egyptin presidentiksi
Jumalan nimessä vannon, että säilytän tasavallan.
10.7.2012 - Entinen pääministeri Ehud Olmert vapautettiin syytteistä
En saanut mitään rahakirjekuoria, enkä käyttänyt laittomia varoja.
18.7.2012 - Terrori-isku Burgasissa Bulgariassa
5.8.2012 - Terrori-isku Israelin ja Egyptin rajalla
27.9.2012 Pääministeri Netanjahu puhui -
Iranin ydinohjelman varoituslinjasta
Punainen varoituslinja kulkee tässä.
15.10.2012 - Kansainvälinen yhteisö asetti sanktioita Irania vastaan
25.10.2012 - Hallitseva Likud ja Israel Beiteinu yhdistyivät
14.-22.11.2012 - Operaatio Puolustuspilari ja aseleposopimus
Teemme kirurgisia iskuja terroristeja vastaan, -
kun oma väestömme on pommituksen kohteena.
26.11.2012 - Puolustusministeri Ehud Barak jätti politiikan
27.11.2012 - Tzipi Livni perusti uuden puolueen nimeltä Liike
29.11.2012 - Palestiinalaisten anomus Yhdistyneissä kansakunnissa
Kansainvälisellä yhteisöllä on viimeinen tilaisuus -
pelastaa kahden valtion ratkaisu.
3.12.2012 - Kansainvälinen yhteisö tuomitsi Israelin rakentamisen -
E1-alueella
Vieraanamme on tänään reservin prikaatikenraali -
Jossi Kupperwasser, strategiaministeriön pääsihteeri, -
ja entinen sotilaallisen tiedustelun tutkimusosaston johtaja.
Tervetuloa!
Vieraanamme on myös tohtori Gershon Baskin, -
Israel/Palestiina-tutkimuskeskuksen toinen puheenjohtaja.
Hän oli mukana Gilad Shalitin vapautusneuvotteluissa.
Tervetuloa!
Tervetuloa myös TV7 analyytikko Mati Shoshani.
Ensin kysymys teille, herra Kupperwasser.
Mikä oli vuoden 2012 tärkein tapahtuma Israelille?
On vaikea valita yhtä tapahtumaa, koska vuosi oli täynnä tapahtumia.
Eräs tapahtuma kuitenkin edustaa niitä kaikkia.
Ehkä presidentti Mursin valinta Egyptin presidentiksi oli tärkein, -
koska se kuvastaa Lähi-idän muutoksia.
Lähi-itä on monella tapaa uudenlainen.
Tänä vuonna kaikkien on pitänyt sopeutua uuteen todellisuuteen.
Myös Israelin.
Lähi-idän asukkaat ympärillämme ovat kokeneet valtavia muutoksia.
Egyptissä on nyt paljon jännitteitä.
Egyptiläisille on uutta, että he voivat valita tulevaisuutensa.
He käyttävät nyt uutta oikeuttaan.
Myös Syyrian tilanne kuvastaa Lähi-idän muutoksia -
ikävä kyllä paljon verisemmällä tavalla.
Se on silti tärkeää kehitystä.
Israeliin tämä kehitys vaikuttaa monella tavoin myönteisesti, -
koska ympärillämme on demokraattisempi maailma.
Se antaa meille mahdollisuuden rauhaan Egyptin kanssa.
Se perustuu siihen, että Egyptin uuden hallinnon -
täytyy olla sitoutunut rauhansopimukseen.
Minulla on kysymys tästä.
Mursi valittiin 17. kesäkuuta 2012.
Vain muutaman kuukauden kuluttua siitä, muutama viikko sitten, -
oli operaatio Puolustuspilari Gazassa.
Mursi kuuluu Muslimiveljeskuntaan. Onko tämä rohkaissut Hamasia, -
joka myös kuuluu Muslimiveljeskuntaan, -
provosoimaan Israelia jollain tavalla?
Varmasti. Ehdin puhua vain myönteisestä kehityksestä.
Mursin valinnalla oli myös kielteisiä vaikutuksia.
Egyptin Muslimiveljeskunta tukee Hamasia, -
ja siksi Hamas voi ottaa suurempia riskejä.
Meidän täytyy yrittää muovata Gazan tilannetta.
Egyptin avulla olemme saaneet aikaan uuden tilanteen Gazassa, -
jossa Hamas ja muut terrorijärjestöt ovat joutuneet luopumaan -
terrorin käytöstä. Se on positiivinen tapahtuma.
Se heijastelee alueen uutta tilannetta.
Tämä oli tärkeä tapahtuma.
Olemme siirtymässä uuteen todellisuuteen, -
jonka uskon jatkuvan pitkään.
Kuten Peres sanoi: "uusi Lähi-itä".
Se ei ole se Lähi-itä, joka Peresillä oli mielessä, -
mutta uusi Lähi-itä kuitenkin.
Toinen asia, joka ikävä kyllä tapahtui, -
oli palestiinalaisten lopullinen päätös Abbasin alaisuudessa, -
- päätös, jota on vaikea peruuttaa -
hylätä rauhanprosessi ja valita yksipuolinen askel.
Tämä aloite YK:n yleiskokoukselle uuden aseman saamiseksi -
itse asiassa viestii Israelille, -
ettei meillä ole nyt rauhankumppania palestiinalaishallinnossa.
Yritämme yhä saada Abbasia harkitsemaan uudelleen, -
mutta hän on nähtävästi tehnyt päätöksensä.
Tämä on huono uutinen rauhan- prosessille ja Oslon sopimukselle, -
jonka Abbas hylkäsi yksipuolisesti.
Haluamme neuvotella palestiinalaisten kanssa rauhan, -
joka perustuu ideaan "kaksi valtiota kahdelle kansalle."
Palestiinalaiset ovat julistaneet, etteivät he kannata sitä.
He hyväksyvät kaksi valtiota, mutta ei kahdelle kansalle.
Mashaal sanoo Gazassa, etteivät he halua sitäkään, vain yhden valtion.
He sanovat pääsevänsä lopulta eroon siionisteista -
jihadistisen taistelun avulla.
Haluan kommentoida tätä eri näkökulmasta.
Puhuitte arabikeväästä. Minusta se kehitys on jo ohi.
Viime kuukausina Lähi-idässä on alkanut uusi muutosten ketju, -
joka johtaa uudenlaiseen tilanteeseen.
Gazan palestiinalaisten viime- aikainen toiminta perustuu siihen, -
että he voivat painostaa Israelin epäedulliseen asemaan.
En tiedä, missä Lähi-idässä te elätte, -
mutta palestiinalaiset menivät YK:hon, -
koska heillä ei ollut vaihtoehtoa.
Tämä oli Netanjahun hallituksen neljäs vuosi, -
jolloin palestiinalaisten kanssa ei neuvoteltu.
Rauhanprosessia ei ole ollut. - He eivät halua sitä.
- Kummatkin osapuolet hylkäsivät Oslon sopimuksen.
Oslon prosessin epäonnistumiseen on kaksi syyllistä.
Kummatkin osapuolet ovat rikkoneet velvoitteitaan.
YK-aloite oli yksipuolinen, -
koska Israel ei tehnyt siitä molemminpuolista.
Mitä palestiinalaiset saivat siitä?
He saivat tunnustuksen Israelin valtiolle -
70%:lla maasta Jordanjoen ja meren välissä.
He puolustivat Israelin tunnustamista juutalaisvaltiona.
- Ei, ei...
- Se perustuu päätöslauselmaan 181, 29.11.1947.
- Se on vale!
- Palestiinalaisten itsenäisyysjulistuksessa...
- Tottakai, se oli vuonna 1988...
Gershon, älä usko illuusioihin.
Meidän on korkea aika päästä eroon illuusioista.
- Aivan niin, katsotaan totuutta suoraan silmiin!
Meillä on rauhankumppani Ramallassa...
- Haluaisimpa uskoa sen, mutta ei ole.
- Ongelma on tämä... - Odota hetki...
Palestiinalaisten johtaja toimii palestiinalaishallinnossa, -
jota he nyt haluavat kutsua valtioksi, -
ja hän sanoi Arabiliiton valvonta- komiteassa viime helmikuussa: -
"Emme koskaan tunnusta Israelia juutalaisvaltioksi."
- Olen keskustellut Abbasin kanssa. Älkäämme kiihtykö liikaa...
Tunnustus on olemassa...
Onko palestiinalaishallinnossa yksimielisyys tästä?
Emme neuvottele palestiinalaishallinnon kanssa, -
vaan PLO:n kanssa.
Israel on tehnyt 5 sopimusta PLO:n kanssa, -
ja Abbas on PLO:n johtokomitean puheenjohtaja.
Hän tuli juuri Arabiliiton ulko- ministereiden kokouksesta Dohasta, -
jossa keskusteltiin arabien rauhanaloitteen perumisesta.
Abbas vastusti sitä. - Miksi?
Koska se on rauhan perusta. - Ei, ei...
Hän sanoi: "Sitä ei kannata perua, -
koska voimme ajaa sen avulla Israelin nurkkaan.
Ilman sitä meidän täytyisi lähteä sotaan, -
mutta en ole valmis siihen." - Koska hän haluaa neuvotella.
- Ei halua. Olemme neljä vuotta tehneet kaikkemme...
- Rakentaneet ja rakentaneet...
- Ei, vaan olemme yrittäneet saada Abbasia neuvottelupöytään.
Jäädytimme rakentamisen 10 kuukaudeksi.
- Mutta rakentaminen jatkui. - Ei jatkunut. Gershon, ei jatkunut.
Teimme kaikenlaisia hyväntahdon eleitä Abbasille, -
jotta hän tulisi neuvottelupöytään ilman ennakkoehtoja, -
mutta hän piti ennakkoehdoistaan kiinni, -
yksinkertaisesti siksi, että hän on hyödyntänyt neuvottelut loppuun.
Paras tarjous, mitä hän koskaan voi israelilaiselta saada, -
oli pääministeri Olmertin antama.
Se ei sopinut palestiinalaisten kansallisiin tavoitteisiin.
Heidän tavoitteensa on perustaa valtio 1967 rajoille, -
Jerusalem pääkaupunkina, luopumatta pyrkimyksestään -
saada lopulta takaisin Haifan ja Jaffan.
Palestiinalaisten oppikirjat opettavat juuri tätä.
Abbas ymmärsi, ettei Olmertkaan salli sitä.
Olmert ja Abbas myönsivät kummatkin, ettei neuvotteluja saatu päätökseen.
Olmertin tarjous ei ollut "ota tai jätä" -tarjous.
- Abbas ei ottanut sitä. - Kummatkin sanoivat palaavansa...
- Luepa Condoleezza Ricen muistelmat.
- Olen lukenut ja puhunut Abbasin ja Olmertin kanssa...
Väittely tästä jatkuu yhä, mutta palestiinalaiset menivät YK:hon.
Israel epäonnistui diplomaattisesti yrityksissään saada lännen tuen.
Miksi näin kävi?
Länsimaat, Gershonin tavoin, eivät ymmärrä, -
mitä palestiinalaiset sanovat arabiaksi.
- Minä ymmärrän.
- Hyvä on, mutta suurin osa kuuntelee vain, -
kun he puhuvat englanniksi, jolloin he puhuvat maltillisesti.
He eivät ymmärrä palestiinalaisten todellista tavoitetta.
Länsimaat maksavat palestiinalaisten koulutuksen, -
jossa kehotetaan valtaamaan Haifa ja Jaffa.
Länsi maksaa heidän oppikirjansa, -
joiden kartoissa Israelia ei ole olemassa.
- Eihän Palestiinaakaan ole... - Palestiinaa ei ole olemassa.
- Mutta on palestiinalaishallinto. - Se on Israelin oppikirjoissa.
Palestiinalaishallinto on saanut ei-jäsenvaltion aseman YK:ssa, -
joka antaa heille paljon juridisia mahdollisuuksia.
Ne eivät ole kuitenkaan käytännössä sitovia, -
mutta heidän tukenaan on suuri enemmistö.
Onko tällä joitakin seurauksia?
Sillä on seurauksia, jos palestiinalaiset tekevät virheen, -
ja yrittävät viedä Israelin kansainväliseen rikosoikeuteen.
Palestiinalaiset pyytävät nyt -
puolen vuoden intensiivisiä neuvotteluja Israelin kanssa -
ilman ennakkoehtoja.
- Abbasilla on pitkä luettelo ennakkoehtoja!
- Minusta ne eivät ole ennakkoehtoja.
Neuvottelut jatkuvat siitä, mihin ne jäivät.
- Meillä on demokratia, toisin kuin naapureillamme.
Meillä on nyt uusi erilainen hallitus.
- Pitäiskö meidän aloittaa alusta? Olemme neuvotelleet 19 vuotta!
- Nykyinen hallitus on eri linjoilla.
- Pääministeri Netanjahu piti ensimmäisenä hallitusvuotenaan -
puheen, joka yllätti koko maailman.
Hän puhui kahdesta valtiosta kahdelle kansalle.
Tähän palestiinalaiset pyrkivät. - Eivät he pyri siihen!
He eivät tunnusta, että juutalaista kansaa on olemassa.
- Unohdetaan nyt se... - Sehän on kaikkein tärkein asia!
- Vaaditko sitä Egyptiltä, Jordanialta tai USA:ta?
- En vaadi.
Mikään muu valtio ei vaadi viittä miljoonaa kansalaistaan Israeliin.
- En minäkään.
- Palestiinalaiset vaativat. Näytät edustavan heitä.
- En edusta palestiinalaisia, vaan juutalaisia siionisteja.
- Palataan siihen, mitä palestiinalaiset sanovat.
- Annetaan heidän panna neuvottelupöytään vaatimuksensa!
- Olen valmis siihen!
- Mennään eteenpäin...
- Neuvotellaan vain! - Rauhoitutaan nyt.
- Palestiinalaiset vastustavat kahden valtion ratkaisua.
- Me emme ole täällä ratkaisemassa tätä ongelmaa.
Haluamme keskustella asioista, -
ja antaa näkemyksemme Israelin tapahtumista.
Yksi aiheista, joihin haluamme keskittyä, on YK.
Minkälainen merkitys tällä on?
Sillä olisi merkitystä, jos Israel tarttuisi tilaisuuteen -
ja jatkaisi neuvotteluja kahden valtion välisinä.
Palestiinalaisvaltion kysymys on pois neuvotteluista.
Palestiinalaisvaltio on olemassa.
Heidän tulisi nyt käyttäytyä sen mukaisesti -
vastuullisena kansainvälisen yhteisön jäsenenä.
Meillä on sen kanssa kiistoja rajoista, Jerusalemista...
Eksistentiaalista kiistaa meillä ei ole.
He eivät pysty tuhoamaan meitä, eivätkä he halua sitä.
Emme puhu Hamasista, vaan PLO:sta, joka on tunnustanut Israelin...
- Ei juutalaisvaltiona. - ...kuten valtio tunnustaa toisen.
Me voimme itse määritellä oman identiteettimme.
Meidän täytyy palata neuvottelupöytään -
palestiinalaisten YK:lta saaman tunnustuksen pohjalta.
Toivoisin, että Israel pyytäisi YK:n turvallisuusneuvostolta -
YK-jäsenyyttä Palestiinan valtiolle.
Rauhanomainen demokraattinen palestiinalaisvaltio rinnallamme -
on intressiemme mukaista.
- Mielessäni on toisenlaisia seurauksia.
Siteerataan nyt Abbasia, koska Gershon haluaa siteerata häntä.
Abbas sanoi Arabiliiton valvontakomiteassa, -
että meillä on nyt uusi pohja neuvotteluille, -
jolla hän tarkoitti yleiskokouksen päätöstä.
Se ei kuitenkaan voi olla minkään neuvottelun pohjana, -
koska emme voi hyväksyä -
sopimustemme dramaattista rikkomista.
Niiden mukaan kumpikaan osapuoli ei voi muuttaa -
juridista tilannetta kentällä.
Sen hyväksyminen ei tule kysymykseenkään.
- Vastustammeko palestiinalaisvaltion olemassaoloa?
- Emme vastusta, päinvastoin kannatamme sen perustamista -
neuvotteluin, joissa käsitellään... - Se juuri on esteenä.
- Ei se ole este, vaan olennainen asia.
Palestiinalaiset menivät YK:hon saadakseen jotain -
neuvottelematta kahdesta tärkeästä kysymyksestä.
Toinen on turvallisuus, josta meidän on pakko keskustella.
Toinen on konfliktin lopettaminen -
ja Israelin tunnustaminen juutalaisvaltioksi.
Näissä asioissa he eivät tehneet mitään.
Aika on vähissä, joten haluaisin kysyä teiltä tohtori Baskin, -
mitä voimme odottaa vuodelta 2013?
En ole kovin optimistinen, varsinkin kun näimme, -
mitä tapahtui Gazassa viime päivinä
maanpaossa olevan Gazan johdon vierailun aikana.
Israel teki strategisen virheen Gazassa.
Ellemme pian saa neuvotteluja käyntiin Abbasin kanssa, -
joudumme prosessiin, jota emme voi pysäyttää.
Fatahin ja Hamasin sovintoprosessi ei ole Israelin etujen mukaista.
Se antaisi mahdollisuuden Hamasille ottaa myös Länsiranta valtaansa.
Joutuisimme uuteen väkivaltakierteeseen, -
eivätkä palestiinalaiset voisi enää muuta -
kuin yrittää vallata Länsiranta takaisin.
Ainoa keino välttää se on neuvottelut.
Toivon, että Obaman uusi hallinto ja kvartetti auttaisivat -
osapuolten saamisessa neuvottelupöytään -
aiempien neuvottelujen pohjalta täyttämään aukot -
ja saavuttamaan sopimuksen.
Sen sisältö on kaikille selvä, neuvotteluvaraa on vähän.
Sen täytyy lopettaa konflikti, -
ja palestiinalaisten täytyy tunnustaa Israel juutalaisvaltiona, -
kunhan ei-juutalaisilla on yhtäläiset oikeudet.
Pakolaiskysymys ja Jerusalemin kohtalo pitää myös ratkaista.
Se on mahdollista, kyse on vain tahdosta.
Kerrankin olen samaa mieltä Gershonin kanssa.
Minäkin toivon, että pääsisimme neuvottelupöytään -
ilman ennakkoehtoja keskustelemaan näistä -
"kaksi valtiota kahdelle kansalle" -periaatteen pohjalta.
Palestiinalaisten täytyy tunnustaa juutalaisvaltio.
Ongelma on, etteivät palestiina- laiset halua tehdä mitään näistä.
Siksi en usko, että näin tapahtuu.
Heillä ei ole mitään intressejä tehdä niin.
En kuitenkaan ole pessimistinenkään.
Toivon, että heitä painostetaan tekemään niin.
Toiseksi uskon, että ensi vuonna keskitytään muihin asioihin: -
uuden Syyrian muodostamiseen, joka mielestäni tapahtuu pian, -
Iranin tilanteen täytyy ratketa, ja se tulee olemaan tärkeä kysymys.
Jos palestiinalaiset suostuisivat neuvotteluihin ilman ennakkoehtoja, -
Israel ottaisi heidät ilolla vastaan.
Toivon, että he suostuvat. - Jos Allah suo.
Mati, mitä odotat ensi vuodelta?
Emme puhuneet lainkaan Israelin poliittisesta tilanteesta.
Israelissa on vaalit tammikuun lopussa.
Israelin poliittinen kenttä on muuttunut ennennäkemättömästi.
- Se on samanlainen. - Eri ihmiset eri puolueiden alla.
Emme voi tietää, mitä tulee tapahtumaan.
Edessä on mielenkiintoinen kausi.
Iranin kysymys on myös ollut tärkeä aihe viime aikoina.
Nyt tilanne on ollut hiljaisempi. Mitä sanoisitte siitä?
Nyt on hiljaista, mutta sentrifuugit pyörivät edelleen.
Toisaalta taloudelliset sanktiot nakertavat Iranin hallintoa.
Asioita tapahtuu, mutta ne eivät päädy uutisiin.
Kun Washingtonin uusi hallinto asettuu aloilleen, -
se keskittyy tähän.
Iranissa on presidentinvaalit kesäkuussa, -
ja siksi vuoden alkupuoliskolla tämä kysymys on etusijalla.
Kysymys on siitä, aikooko kansainvälinen yhteisö todella -
pysäyttää päättäväisesti Iranin ydinohjelman.
Kiitos teille kummallekin mukanaolostanne!
Kiitos, Mati, ja kiitos katsojille! Nähdään ensi kerralla, shalom!
Suomennos: Hannele Tainio