JERUUSALEMMA STUUDIO
Tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Minu ekspertkülaliseks on taas Pekka Sartola.
- Tere tulemast! - Aitäh.
- Viimati rääkisime Pekkaga Jeruusalemmast ja selle ajaloost.
Täna keskendume Iisraeli-Palestiina teemale.
Küsin alustuseks, millised piibellikud alused
on Iisraelil olla, kus see on?
- Kui minna ajas 4000 aastat tagasi, kui Jumal tegi Aabrahamiga lepingu,
uuendas seda ning uuendas seda veelkord
Aabrahami, Iisaki ja Jaakobi järeltulijatega,
mitte Ismaeliga, nagu väidab islam.
Jumal sõlmis need lepingud enda suveräänse tegijaõigusega.
Tema on kõik loonud ja Tal on õigus anda mingi maa või piirkond
mingile rahvale elamiseks.
Iisraelimaa on ainus koht Piiblis, mis on määratud ühele rahvale.
- Kui Aabraham kunagi tõotatud maale saabus,
kas tal oli leping Jumalaga?
- Jah, Jumal tegi temaga lepingu.
Esimest neist mainitakse 1. Moosese 13:7-18, eriti 14-15.
"Ja Issand ütles Aabramile, pärast seda
kui Lott tema juurest oli lahkunud: Tõsta nüüd oma silmad üles
ja vaata paigast, kus sa oled, põhja ja lõuna ja hommiku ja õhtu poole,
sest kogu maa, mida sa näed, ma annan sinule ja su soole
igaveseks ajaks!"
Aabraham oli tookord kohas nimega Sekkem, Kesk-Iisraelis.
- Mainitud lõigu valguses on tegemist Jumala lepingu
ja Jumala antud volitusega.
Kas on nii, et need, kes Jumala tehtud lepinguid ei austa,
ei austa ka Jumalat?
- Jah. Meil pole õigust valida Piiblist mingit asja
nagu see meile sobib ja hüljata kõik muu.
Kõike tuleb kontrollida tervikliku ilmutusena,
sest Jumal ei tee vigu; kõik peab omavahel kooskõlas olema.
Kindluse mõttes Jumal uuendas seda lepingut 1. Mo 15:18 -
Selsamal päeval tegi Issand Aabramiga lepingu ja ütles:
Sinu soole ma annan selle maa
Egiptuseojast suure jõeni, Frati jõeni."
See teostus Sauli, Taaveti ja Saalomoni kuningriikide ajal.
Saalomoni ajal ulatus kuningriik Frati jõest Siinaile El Arišini.
- Mis toimus pärast seda, kui Jeruusalem 70. aastal hävitati?
- Juutide ülestõus algas 66. aastal. Vespasianus oli siis keisriks
ja tema poeg Titus armeepealik, kes ülestõusu maha surus,
ja hävitas ka Jeruusalemma templi. See põletati ilmselt kogemata.
Templi aarded toimetati põhjapoole ja võivad siiani asuda kuskil
Rooma seifides.
Sellele järgnes väga raske ajajärk juutide ajaloos.
65 aastat hiljem toimus uus ülestõus, mis samuti maha suruti.
Tookord oli keisriks Hadrianus, kes muutis täielikult
kogu tollase Iisraelimaa ja Jeruusalemma staatust.
Linn muudeti Rooma garnisoniks ja nimeks anti Aelia Capitolina.
Templimägi tehti maatasa;
Kidroni ja Hinnomi orud muudeti prügimägedeks;
kogu piirkond liideti Süüria provintsiga
ja see nimetati Syria Palaestina'ks.
Selle eesmärgiks oli hävitada piirkonnast kõik juute puudutav;
ta tahtis häbistada juudi rahvast,
kes oli kogu ajaloo sõdinud vilistitega.
Hiljem muutus nimi Palestiinaks.
- Kui räägitakse iseseisvast Palestiina riigist,
on tegemist õigupoolest moonutatud nimega Syria Palaestina.
- Jah. See oli ametlikult POI Philistea,
mis muutus foneetiliselt Palestiinaks,
mida kasutati ligi 2000 aastat, kuna juudid olid maailmas hajuvil.
Polnud rahvast, kes oleks tulnud oma õigusi nõudma.
Jumala ajastus polnud veel valmis. Veel polnud aeg rahval naasta
ning teostada Hesekieli ja teiste prohvetite ennustusi
Jumala rahva naasmisest oma maale.
- Minu arusaamise järgi pole vilisteid rahvana enam olemas.
- Jah. Viimati mainiti neid ca aastal 700 eKr.
Palestiinlased väidavad täna, et põlvnevad iidsetest vilistitest
ja juudid püüdsid neid juba siis, 3000 aastat tagasi ära ajada
ja röövida neilt maad, rahvast, linnu ja õigusi.
Kui kuningas Saul Piiblis Gilboa mäel vilistitega sõdis
ja selles lahingus ka hukkus, mainitakse mitmes kohas,
et ta võitles ümberlõikamatute rahvastega.
Kui palestiinlased väidavad end Aabrahami lasteks,
aga Aabrahamiga tehti ümberlõikamisleping,
lükkab see ümber nende pärinemise vilistitest.
- Nii et end palestiinlasteks nimetav rahvas
on tegelikult süürlased?
- Jah. Praegused palestiinlased on saabunud piirkonda
viimase 150 aasta vältel ca 20st ümberkaudsest araabiamaast.
Mingit ühtset palestiina rahvast pole teadaoleva ajaloo vältel olnud;
neil pole olnud mingeid riigipiire, kuningat, valitsust, lippu, raha jne.
Nii Palestiina sõna kui rahvas on kunstlik leiutis.
- Lääneriikides peetakse juba pikka aega enesestmõistetavaks,
et on olemas ajalooline Palestiina ja palestiina rahvas,
kellel on õigus oma riigile.
Äsjamainitu alusel aga pole midagi sellist olnud.
Kuidas on võimalik, et ajalugu pole loetud?
Mis takistab neid tõde mõistmast?
- Võiksin küsida veidi teisiti.
Miks ei võeta tõsiselt Jumala Sõna isegi kristlikes ringkondades,
riikides ja riigijuhtide puhul, kes end kristlaseks väidavad?
Jälgitakse pigem humanitaarseid, sõjalisi, kaubanduslikke,
ja poliitilisi tingimusi.
Tuleb meeles pidada ka hingevaenlase katsed
takistada Jumala plaani teostumist, mille hulka kuulub ka
Iisraeli riigi rajamine.
Selle saatus on edaspidigi seotud varem kirja pandud ennustuste
ja nende täitumisega.
Prohveteeringute täitumise takistamine on hingevaenlase töö
ja nii püüab ta takistada ka Iisraeli rahval neid täita.
- Lähme veidi ajas edasi.
Ligi 400 aastat oli Lähis-Ida Türgi Ottomanide võimu all.
Mida sa selle perioodi kohta ütleksid?
- Algul käsitlesime piibellikke, Jumala antud õigusi Iisraelile
sellel maal elamiseks.
Jumal on väga taibukas ja Ta kindlustas,
et see õigus oleks kaetud ka rahvusvahelise õigusega.
Ottomani impeerium hõlmas tookord alasid Türgist Iraagini,
Saudi Araabia ja Egiptuseni ning kõike, mis sinna vahele jäi -
piirkonnad, kus on hetkel kümmekond araabiariiki.
1917. aastal lõppenud 1. Maailmasõja järel
olid need piirkonnad olnud Ottomanide võimu all ca 4 sajandit.
Liitlased võitsid sõja; türklased pidid võimust loobuma
ja liitlased jagasid piirkonna omavahel mandaatideks.
Prantsusmaale jäid Liibanon ja Süüria;
Suurbritanniale jäi Egiptus, tollane Palestiina,
Saudi Araabia ja Iraak.
Nendele aladele kavatseti rajada iseseisvaid riike.
Projektiga haakus ka Rahvasteliit teatud deklaratsioonidega.
- Nende seas on mõned väga olulised. Üks neist tehti aastal 1917.
- 2. novembril 1917. a edastas tollane Briti välisminister
Arthur Balfour valitsuse poolt heakskiidetud deklaratsiooni
juudi pankur Rothschildi kaudu sionistlikele organisatsioonidele.
See oli Suurbritannia tollase valitsuse ametlik seisukoht
ja kõlas järgmiselt:
"Tema Majesteedi valitsus näeb meeleldi,
et juutidele loodaks Palestiinasse rahvuslik kodu,
ja aitab kõikvõimalikult kaasa selle eesmärgi saavutamisele.
Samal ajal kindlustatakse, et ei tehtaks midagi,
mis võiks kahjustada Palestiinas hetkel asuvate
mittejuudi kogukondade ühiskondlikke ja usulisi õigusi,
või juutide õigusi ja nende poliitilist positsiooni teistes maades."
See deklaratsioon hõlmas tollase Suurbritannia ideed
rajada noil aladel nii juutide rahvuslik kodu
kui ka araabiarahvaile rahvuslikud kodud.
- Siin kasutati sõna 'mittejuudid', mitte palestiinlased,
ehk siis peeti silmas araablasi.
- Täpselt. Piirkonnas taheti luua rahvuskodu juudi rahvale
ja eraldada ka teised rahvad.
Seal oli palju immigrante Euroopast, Kesk-Aasiast, Aafrikast jne.
Nende kohta kasutati üldnimetust 'mittejuudid'.
- Pärast 1. Maailmasõda püüti piirkonnas välja selgitada,
kuidas need riigid luuakse ja kuidas määratletakse
juutide ja araablaste vahelised maaalad.
Mis siis toimus?
- Sündis mitu erinevat riiki.
1917. a loodud Rahvaste Liit pidas nõuandvaid koosolekuid
ning 1920. ja 1922. aastal peeti kaks ametlikku koosolekut.
Neis lepiti kokku, et juutide rahvuslik kodu
katab kogu tänapäeva Iisraeli, eraldamata Läänekallast ja Gazat,
lisaks kogu tollane Jordaania.
Kogu nähtav piirkond oli mõeldud juutide rahvuslikuks koduks.
Suurbritannia ja Prantsusmaa vahel juhtus midagi,
mis seda pindala vähendas.
1922. a eraldati sellest tänapäeva Jordaania,
mis kandis siis Transjordaania nime.
Iisraelile jäi rahvuskoduks kogu praegune territoorium,
kaasa arvatud Golani kõrgustikud.
Piirkond sai juutide rahvuskoduna lõpliku heakskiidu.
Samal ajal moodustati ka teisi riike.
Türgi ja Süüria said iseseisvuse, Iraak, Iraan, Saudi Araabia, Egiptus,
kõik said pärast Ottomani impeeriumi valitsuse lõppu
1. Maailmasõja järel iseseisvuse tänu liitlaste tegevusele.
Nüüd tahetakse see väikenegi rahvuskodu juutidelt ära võtta.
- Lähme ajas edasi, 2. Maailmasõja juurde 1940. aastail
ning sellest veidi edasi, kui Rahvasteliit kaob ja tekib ÜRO.
Mis sellel üleminekuajal toimub?
- Rahvasteliidus ei osalenud USA. Demokraadid ja vabariiklased
olid liikmestaatuse suhtes eri meelt
ja USA-l oli tollal vaatlejastaatus.
Geopoliitilised muutused olid väga suured ja leiti,
et tollal 51-liikmeline Rahvasteliit
ei saa sel kujul rahvusvaheliste väljakutsetega enam hakkama.
Loodi Ühendatud Rahvaste Organisatsioon,
mis võttis üle Rahvasteliidu ülesanded,
koostas endale põhikirja ehk tegevusreeglid, kus kinnitati,
et kõik Rahvasteliidu varasemad otsused
aktsepteeritakse olemasoleval kujul ÜRO põhikirja.
Sellega on seotud ka Palestiina mandaadi küsimus.
Iisraeli riiki polnud veel loodud
ja nii kasutati piirkonna kohta nimetust Palestiina,
vastavalt Suurbritannia mandaadile.
ÜRO kehtestas endale mängureeglid ja lisas oma põhikirja
teatud artikleid Rahvasteliidu Palestiina mandaadist.
Need võib leida paragrahvidest 76B, 77 ja olulisimana 80, mis kinnitavad,
et Rahvasteliidu ajal heakskiidetud piirid
kohustavad ÜRO-d edendama iseseisvate riikide moodustumist
mainitud aladel.
See tähendab, et 1922. a piiride järgi,
kui Rahvasteliit selle otsuse tegi, peaks Iisrael haldama kogu seda ala.
See peaks olema ÜRO eesmärk.
- Kas see on ÜRO põhikirjas nii, et Peaassamblee ei saa seda tühistada?
- Jah. Peaassamblee ei saa tühistada põhikirja otsuseid.
Nad võivad teha otsuseid, kuid vajavad enne
Julgeolekunõukogu otsuseid ja pärast nende heakskiitmist,
muutuvad otsused siduvaks.
Põhikirja ei saa teha muudatusi vaid seetõttu,
et mõnel blokil võib olla ÜROs hetkel enamus;
vastasel juhul oleks kogu põhikirja loomine meelevaldne.
See on nagu Soome Iseseisvusdeklaratsioon;
sedagi ei saa muuta.
- Ütlesid, et nad peaksid püüdlema iseseisvate riikide loomise poole.
Kuidas juudiriik moodustati ja kuidas ÜRO kaasa aitas?
- ÜRO aitas nii, et 29.11.1947 peeti koosolek,
mis puudutas tollast Palestiina mandaati.
Otsustati, et Suurbritannia lõpetab poole aasta pärast oma mandaadi.
Peeti istung, kus lepiti kokku, et see piirkond jagatakse veel kord
juudiriigiks ja araabia riigiks. Sealt oli juba eraldatud Golan,
mis kuulus 1922. a Suurbritannia ja Prantsusmaa kokkuleppe,
mitte Rahvasteliidu otsuse alla.
Juudiriigi pindala oli vähendatud Transjordaania kasuks nii,
et neile jäi vaid 13% varem eraldatud rahvuskodust.
- Kas holokaust ja kõik, mis juudi rahvaga 2. MS ajal juhtus,
mõjutas seda, et Suurbritannia ja ülejäänud maailm
oli valmis juudiriigi sünnile kaasa aitama?
- 29. novembril 1947. a korraldati ÜRO Peaassambleel
selle jagamisotsuse hääletus, kus Suurbritannia hääletas vastu.
Brittide ponnistused juudiriigi sünnile kaasa aitamiseks
jäid üsna kesiseks.
Peassamblee enamus kiitis jagunemise heaks,
kuid nad ei määratlenud, kuidas see jagamine peab toimuma,
vaid esitasid üksnes soovituse, kuna olid varem oma põhikirjas
aktsepteerinud otsuse, et kogu piirkond kuulub Iisraelile.
Sõnastus jäeti nii avaraks, et see eeldab piirkonnas asuvate juutide
ja mittejuutide vahelist kokkulepet.
Peaassamblee tegi samal istungil ettepaneku,
et Jeruusalem jäetaks rahvusvaheliseks linnaks,
kuhu on vaba sissepääs kõigil rahvastel ja usunditel.
See oli keset araabia regiooni.
See oleks olnud korralik otsuse muutmine.
Kaarti vaadates näeme,
et seal on kaks sõjaliselt võimatut sõlmpunkti;
piirkond oleks juutide jaoks seejärel isegi kolmeks jagunenud.
- See oli üsna eriline otsus, kuna teati,
et araablaste vaenuväed ei tahtnud, et sinna kunagi juudiriik sünniks.
- Täpselt. Pärast seda otsust algasid esimesed sõjad ja lahingud;
algas põgenike väljavool piirkonnast.
See ei juhtunud sugugi 1948. a pärast Iisraeli iseseisvumist,
vaid juba pool aastat varem.
Araabia Liiga mainis varem korduvalt, et kui juudiriik rajatakse
ja Iisrael saab piirkonnas pärast brittide lahkumist iseseisvaks,
hävitatakse nad täielikult. Räägiti veresaunadest jms.
- Tänapäeval eksisteeriv viha oli niisiis juba tollal olemas?
- Jah. Sellele on väga raske põhjust leida,
mõistmata vaimseid tagamaid - seda, mida Jumal on tõotanud
ja mida Jumala vastased jõud ehk hingevaenlane püüab teha.
- Tänapäeval on ÜRO nende teemadega aastaid tegelenud
ja püüdnud leida lahendust,
et piirkonda sünniks kaks iseseisvat riiki.
Tundub, et Palestiina riigi loomine on kogu maailmas teema,
mida arvatakse lahendamise järel lõpetavat kõik Lähis-Ida probleemid.
- Täpselt. Egiptuse president tegi ÜRO-le paari päeva eest ettepaneku,
kui räägiti Süüria olukorrast, et sellest olulisem probleem
on palestiinlaste oma riigi loomine ja ÜRO-sse kuulumine.
Samal ajal mainitakse alati okupatsiooniteemat.
Ma pole kunagi mõistnud, mille alusel väidetakse,
et Iisrael midagi okupeerib?
- Pärast 1948. aastat ja sõdade vahel peetud läbirääkimistel
lubati palestiinlastele autonoomiat või isegi iseseisvat riiki piirides,
mida tänapäeval pole, ning räägitakse okupeeritud aladest.
Mille alusel räägitakse okupatsioonist,
kui iseseisvat riiki pole olnud?
- See ongi omapärane küsimus.
Rahvusvahelise "hookus-pookuse" tagajärjel seda aktsepteeritakse nii.
Pärast Iseseisvussõja lõppu 1949. aastal moodustusid piirid -
Jordaania araablaste leegion ja Iisraeli armee leppisid kokku
nn Rohelises joones, s.o. 2 armee vaheline relvarahupiir,
mis sisaldas ka Läänekallast,
mille Jordaania illegaalselt oma aladega liitis.
Esimene illegaalne okupeerija territooriumil oli Jordaania,
kelle piirid olid määratud 1922. a.
Nad ühendasid kogu Läänekalda nimelise ala endaga,
lisaks ka Ida-Jeruusalemma ja vanalinna.
Nad ajasid sealt kõik juudid ära, hävitasid 55 sünagoogi ja yeshivat,
lükkasid ümber hauakivid.
Nad harrastasid toorest okupatsioonipoliitikat,
millesse ÜRO kuidagi ei sekkunud.
Ükski araabiariik peale Pakistani ei tunnustanud Jordaania õigust
sellele piirkonnale.
Ka Egiptus okupeeris Gaza täiesti õigusvastaselt,
kuna nendegi piirid olid määratud 1922. aastal.
Kui Iisrael 1967. a sõjas need alad vallutas,
sealt ebaseadusliku okupandi välja ajas
ning taastas territooriumi Rahvasteliidu poolt
endale määratud kujusse ja ÜRO jagamisotsuse järgsele tasandile,
nii et oleks võidud pidada kõnelusi kahe riigi lahenduse teemal,
nimetati Iisraeli äkki okupandiks.
Ta ei saa okupeerida ala,
mida Jordaania on ebaseaduslikult okupeerinud.
Iisrael muutis piirkonna selliseks nagu see pidigi olema.
Sama puudutab ka Golani. See lubati neile 40-50 aasta eest.
Süüria aga väidab, et see kuulub neile.
- Sama on ka Gazaga, mille okupeeris õigusevastaselt Egiptus.
- Täpselt. Neil polnud selleks õigust.
Gazast tehti nn "prügimägi", sinna saadeti ebasoovitavad isikud;
seal moodustati tollaste fedajeenide treeninglaagreid,
kust korraldati pidevalt terrorirünnakuid Iisraeli.
Gaza olukord oli parim aastail 1967-1979,
kui seda haldas Iisrael.
Tollal oli Gaza üks regiooni õitsvamaid alasid.
Need alad on tõesti vägagi vaidlusalused
ja mul on väga raske aktsepteerida seal sõna 'okupatsioon' kasutamist.
- Oleme olukorras, kus Iisrael tunneb end järjest enam üksi.
USA küll toetab neid, kuid mil määral võib Iisrael loota,
et USA neid igas olukorras toetab?
- USA ettevõtmisi mõjutavad hetkel presidendivalimised.
See on väga poliitiline küsimus, kus mängib rolli ka nafta.
Tuleb meeles pidada, et Jumal on otsustanud
ja Tema otsused on siduvad.
- Jätkame samadel teemadel nelja nädala pärast.
Aitäh, et veetsite selle pooltunni meiega.
Vaata meid taas kuu aja pärast!
Tõlge: Monika Jaaguri