JERUUSALEMMA STUUDIO
Shalom ja tere tulemast Jeruusalemma Stuudiosse!
Rahvusvaheline kogukond on jälginud ja kritiseerinud Iisraeli tegevust
selle rajamisest peale.
Negatiivne tähelepanu on kasvanud eelkõige viimastel aastakümnetel.
Negatiivsus on seotud Iisraeli ja palestiinlaste konfliktiga,
kuid suur osa kriitikast lähtub erapoolikuist meediaallikaist
ja organisatsioonidelt, mis esitavad Iisraelist moonutatud
või poolikut kuvandit.
Paljud maailma liidrid, nagu Iraani Ahmadinejad
ja Venetsueela Hugo Chavez, süüdistavad maailma probleemides
avalikult Iisraeli.
Ahmadinejad kirjeldas sionismi hiljuti kui vähkkasvajat.
Iisraeli valitsus ja sionistlikud organisatsioonid
püüavad esitleda maailmale tõepärasemat pilti Iisraelist.
Meie külaliseks on Iisraeli kaitsev reporter Lital Shemesh.
Ta tegtuseb ühes projektis USA tudengite keskel.
- Tere tulemast, Lital.
Tere tulemast ka minu kaassaatejuhile Saana Sladkovile,
ja TV7 analüütikule Mati Shoshanile.
- Mati, milline on hetkel Iisraeli rahvusvaheline maine?
- Kõigepealt: kes on rahvusvaheline kogukond?
Seal on kolm rühma:
ühte kuuluvad need, kellel puudub tugev arvamus.
Mõned teavad fakte ja mõned mitte.
Teise kuuluvad Iisraeli toetajad, juudid ja kristlased,
kellest mõned teavad fakte, kuid paljud ei tea.
Kolmandaks on Iisraeli vastased.
Paljud neist teavad midagi, kuid paljud mitte.
Suhtumine Iisraeli ei rajane faktidel.
Paljud arvavad end teadvat ja võtavad vastava hoiaku.
Täpset vastust pole.
- Lital, kuidas sattusid Iisraeli kaitsma?
- Iisrael on minus alati tugevaid tundeid tekitanud.
On loomulik tahta kaitsta oma maad,
kui näeb, et sellest antakse väär kujutlem,
ja kõike seda, mis toimub.
Teenisin Iisraeli armees lahinguüksuses.
Vaatasin uudiseid ja nägin, kui moonutatud need olid.
Tahtsin rääkida oma vaatenurgast.
- Kas Iisraelil on õnnestunud mõjutada rahvusvahelist meediat?
- Püüame anda oma parima, et edastada tõde,
milles iisraellased elavad.
Meil seisab ees suur töö, kuna olukord on kurb.
Araabiamaad ja paljud ühendused investeerivad miljoneid dollareid
Iisraeli maine hävitamiseks ja selle kahjustamiseks -
see on minu maine. Tõde peab ilmsiks tulema.
- Too palun näiteid oma tööst.
- Töötan mittetulundusühingus nimega StandWithUs,
mis annab infot ja õpetust Iisraeli kohta.
Viibisin tänavu 1-kuulisel ringreisil USA-s.
Rääkisime Iisraeli sõdurite kogemustest.
Rääkisin oma teenistusest piirivalve lahingusõdurina,
oma kogemustest, elust ja reporteritööst Iisraelis.
Nägin, mis Cast Lead'i ajal tegelikult toimus.
Minu vanemad elavad Ashdodis.
Üle päeva ärkavad nad õhuhäire peale.
Rääkisin inimestega, kes ei tea, mis Iisraelis toimub.
Paljud teavad Iisraeli, kuid ei tunne iisraellasi.
See oli paljude jaoks esimene võimalus meiega rääkida
ja tõde kuulda.
- On tähtis, et meie vaatajad seda kuuleksid.
Sõnumit "me pole nii halvad, kui te arvate"
räägitakse tihti neile, kes on seda juba kuulnud -
juutidele ja kristlastele.
Miljonitel puudub igasugune arusaam
tohtututest investeeringutest lahingus rahvusvahelise meedia vastu.
Mulle tundub, et oleme sõda kaotamas,
kuna Iisraeli vastane sõnum tugevneb iga aasta.
- Koolides ja ülikoolilinnakutes küsitakse mult üllatavaid küsimusi.
"Kas Iisraelis on McDonalds," ja muud veidrat.
Inimesed ei tunne Iisraeli.
Rääkisin oma kogemustest armees ja nad märkasid,
et ma ei ole selline Iisraeli sõdur nagu nad olid kujutlenud.
- Neil on väga tugev käsitlus iisraellastest -
ratsutame kaamelitega jne.
- Mida oleks võimalik teha teisiti tervikpildi andmiseks Iisraelist?
- Esiteks peaksid inimesed mõistma ajakirjanike töömeetodeid.
Nad tahavad uudist võimalikult kiiresti avaldada,
ja et see oleks ülidramaatiline.
Seepärast reporterid ei kontrolli fakte.
Nad otsivad kuumi pealkirju.
Iisrael on kaotamas lahingut, kuna selles etapis,
kus faktid teatavaks saavad, on kahju juba tehtud.
Inimesed peaksid otsima tõde, vestlema iisraellastega,
ja selgitama välja faktid, ning seda me püüamegi teha.
- Minu meelest teevad paljud ajakirjanikud enamgi
kui üksnes faktide mittekontrollimine.
Nad samastuvad Iisraeli-vastase sõnumiga.
Näiteks oli üks "60 minutit" saade äärmiselt Iisraeli-vastane.
Iisraeli suursaadik USA-s võitles kõvasti,
et kuuldavale toodaks ka meie vaatenurk.
Paljud Iisraeli reporterid on tabanud ajakirjanikke valedelt.
Teisteks näideteks on Mavi Marmara selektiivsed fotod.
Reporterid tõesti valetavad
ja ka mõned raportid on osutunud täielikeks valedeks.
- Iisraelis on ka palju rohkem rahvusvahelisi reportereid
kui üheski teises konfliktipiirkonnas,
kuna on nii lihtne siin elada ja Iisraeli kohta raporteerida.
Reportereid on rohkem kui Süürias ja Liibanonis,
kuna siin võib vabalt liikuda ja uudiseid kajastada.
- Kuidas on võimalik edastada maailmale Iisraeli kohta selget pilti,
kui Iisraeli sees on nii palju eriarvamusi?
- On õnnistus, et see on demokraatlik ja pluralistlik maa.
See pole nõrkus, et võime rääkida vabalt,
ja et meil on erinevad arvamused.
Väitlen sõpradega pidevalt,
kuid oleme kõik sama meelt, et Iisraelil on õigus eksisteerida.
Minu meelest on demokraatia ja pluralism head asjad.
- Iisraeli mitmekülgsus on isegi üks Iisraeli suurimaid tugevusi.
Iisraellaste elu mitte tundvad maailma inimesed
mõtlevad vastavalt sellele, mida näevad CNN'is:
Iisrael on küla, kus jooksevad sõdurid.
Olukord on palju keerulisem. Juudid ja araablased,
sekulaarsed ja religioossed on kõik ühes sulatusahjus,
kus elame kogu aeg rahumeelselt. Seda ei eksisteeri kusagil mujal.
Ometi mõeldakse, et iisraellased on kurjad
ja palestiinlased kannatavad. Tõde on huvitavam.
Sellest mitmekülgsusest peab rääkima, nagu sina teed.
"Olen sõdur, olen naine, ja mul on erinevaid arvamusi."
See muudab inimeste must-valgeid arusaamu Iisraelist.
- Rääkides sõnumist, mida Iisrael püüab edastada,
kui Iisraelis on samal ajal nii palju erinevaid arvamusi,
kuidas otsustatakse, milline sõnum on õige?
- Ütlesin alati välismaal, et ei tulnud kaitsma Iisraeli,
vaid tõde.
Inimesed peaksid otsima tõde lugedes uudiseid Iisraelist.
Tegin ettekande UCLA's.
Üks palestiina tudeng tõusis püsti ja hakkas karjuma:
"Hävitasite mu kodu Gazas. See on kohutav, mis te seal tegite."
Ta karjus ja karjus.
Ootasin 5-7 minutit ja ütlesin siis talle:
"Teenisin armees ja kaotasin sõpru armees,
ja osad sõbrad said haavata enesetapurünnakutes.
Mu vanemad ärkavad Ašdodis üle päeva õhuhäire peale.
Ometi seisan siin ja räägin, et tahan rahu. Aga sina?"
Ta ei suutnud vastata.
Seda sõnumit tahangi edastada. Tahame rahu.
Võitleme endiselt oma iseseisvussõda.
Tahame elada maal, kus on rahu.
- Litali lugu on muljetavaldav.
Oleks tore, kui Iisraeli valitsus omandaks
sellise emotsionaalse vaate elule.
Meie sõnum on alati sama: "Iisrael on demokraatia,
me ei ole nii halvad, kui väidetakse."
Miks ei võiks sõnum olla mitmekülgsem, nagu sinul?
Näidakem, milline meie maa tegelikult välja näeb!
Maa on täis rahusoovivaid ettevõtlikke inimesi.
Aktsepteerime ühiskonnas meid vihkavaid inimesi.
Tahame nendega siiski kokkulepet.
Me ei räägi konfliktist, vaid Iisraeli imagost.
Tuleb edastada mitmekülgsemat sõnumit.
Inimesed peavad tõe teada saama. Tões on jõud.
Paljudel on tegelikkusest väga poolik pilt.
Oled ajakirjanik ja tead:
Kunagi ei tohi kirjutada vaid ühest allikast,
vaid mitmest erinevast infoallikast.
Inimesed loevad vaid üht lehte, vaatavad vaid üht telekanalit
ja kuulevad alati sama sõnumit.
Tuleks uurida erinevaid allikaid ja vormida oma arvamus.
- Kas Iisraeli negatiivne maine johtub sinu meelest antisemitismist
või on see maailmast juba kadunud?
- Iisraeli-vastasuse ja antisemitismi vahel
võib tihti sarnasusi leida.
Mitmel puhul, näiteks Toulouse'is, on see täiesti ilmne.
Olukord halveneb.
Euroopa juudi koolides ja sünagoogides
näeb üha tihedamini valvureid.
Olukord on varasemast halvem.
Kui viibin Euroopas, ma pigem ei ütle, et tulen Iisraelist.
Ma ei kanna oma Taaveti tähe kaelakeed.
See on Euroopas endiselt probleemiks.
- Mis tunne sul oli pärast neist teemadest rääkimist
välja minna, kui mõned vaenulikud tegelased sind seal ees ootasid?
- Mitmes kohas USA-s käisime turvameeste saatel,
kuna seal oli Iisraeli-vastaseid meeleavaldusi.
Mõnedes kohtades ei olnud turvaline.
Kuulsime hüüdeid: "Elagu Hamas! Elagu Hezbollah!"
- Kas Iisraeli maine langeb iga kord, kui Lähis-Idas on mingi kriis?
- Sa kindlasti oskad sellest rääkida.
- Poliitikas on tegemist raha ja võimuga.
Väärtushinnangud jäävad pigem tahaplaanile.
Keegi peale süürlaste ei räägi Süüria konflikti kontekstis Iisraelist.
Assad ütles rahutuste alguses, et need algatas Iisrael.
Sama toimus ka Egiptuses ja Iraanis.
Rahvusvahelisel areenil on kõikides probleemides alati süüdi
sionistlik vaenlane.
Näiteks Euroopa riikidele on majandussuhted araabiamaadega
olulised nafta tõttu.
See ei lase neil öelda, et Iisrael pole süüdi.
Sama kehtib ka Venemaa puhul.
Teine faktor on võim.
Araabiamaadel on rahvus- vahelises kogukonnas palju võimu.
Nad suudavad seda ähvardada.
Kolmas faktor on maade sisemine dünaamika.
Skandinaavia ja Prantsusmaa on head näited.
Neis on tohutult sisserännanuid.
Neis ühiskondades ei julgeta öelda midagi islami vastu.
Nad kardavad oma sisserännanud rahvastikku.
Selle taustaks on humanism ja lääneriikide mentaliteet,
kuid tõde on, et paljud riigid ei saa vabalt rääkida.
Kuigi riigijuhid tahaksid midagi öelda,
soovitatakse neil seda mitte teha,
kuna nad kaotaksid siis selle 4 miljardi USD suuruse lepingu ...
Sellises rahvusvahelises dünaamikas on Iisrael vähemuses; ja ka USA.
Demokraatlikud maad on vähemuses.
Inimesed ei mõista, kuidas paljud mittedemokraatlikud suurvõimud
seda dünaamikat mõjutavad.
Küsimus pole alati selles, et meid vihatakse, vaid selles,
et kui Iisraeli süüdistatakse, ei saa teised meid kaitsta,
ja öelda, et see on vale.
Olukord on väga keeruline.
- Lital, millised on suurimad väljakutsed,
mida oled Iisraeli kaitstes kohanud?
- Nagu ütlesin, ma ei räägi Iisraeli vastastele inimestele,
vaid enamasti pigem sellistele, kes lihtsalt ei tunne Iisraeli.
Teadmatus on suurim probleem.
Inimesed küsivad kõiksugust, näiteks:
"Miks te mõnda teise riiki ei koli?"
Inimesed ei tea Iisraeli ajalugu ja traditsioone.
See on üks suurimaid väljakutseid.
Tahan, et inimesed kuuleksid seda, mida mina olen Iisraelis kogenud.
Ka meie, iisraellased, unustame tihti, mis siin toimub.
Tel Avivis elavad ei hooli tingimata, mis toimub Lõuna-Iisraelis.
Miljon inimest elab seal pidevalt Gaza raketitule ohus.
Isegi paljud iisraellased ei tea kõike.
Oleme harjunud oma argieluga.
Ostukeskustes ja kõikides avalikes kohtades
kontrollivad turvamehed meid ja meie kotte.
USA's või Euroopas on kummaline, kuna siin ei kontrollita midagi.
See on meie argipäev ja inimesed peavad sellest kuulma.
Tegin ettekande Los Angelesi katoliiklikus koolis.
Üks tüdruk küsis mult pärast loengut:
"Rääkisid oma kolmest aastast armees ja Iraagi sõjast
ja ning raketisajust lõunas. Kuidas sa saad nii normaalne olla?"
Mõtlesin: Täpselt, kuidas saame nii normaalsed olla,
kui meie elu on nii hullumeelne.
Seda sõnumit tahangi edastada.
- Kas on käsil mingeid huvitavaid projekte?
- Tegutsen aktiivselt ühenduses StandWithUs,
kus on pidevalt unikaalseid projekte.
Hiljuti toodi Iisraeli 10 Instagrammi kasutajat.
Instagramm on iPhone'i rakendus fotode jagamiseks.
Neid kümmet kasutajat jälgib miljoneid inimesi.
Nad võivad näidata neile Iisraeli, selle toitu, inimesi, maastikku ...
Nad teevad pilte ja laevad need Instagrammi.
Käsil on mitmeid projekte.
- Mida teeksid, kui sul oleks piiramatult ressursse?
- Teeksin sama, mida praegugi, kuid palju rohkem.
Kui saaksin pidada ettekandeid iga nädal, siis teeksin seda.
See sõltub eelarvest, kuid anname oma parima.
- Mati, kui Iisraeli riigil oleks piiramatu eelarve,
mida peaksid nad selles küsimuses ette võtma?
- See lahendaks palju probleeme, kuid muudaks rahva laisaks.
Nagu Lital ütles, teadmatust on väga palju.
Olen vapustatud, kuidas heades ülikoolides,
kus inimesed peaksid olema haritud, teatakse äärmiselt vähe.
Neil on lihtsalt jõulised arvamused.
See johtub suures osas sellest, et õppeasutustes dikteerib raha.
Araabiamaad või teised jõulisi agendasid propageerivad tahud
annavad kooli ehitamiseks näiteks 5 miljonit dollarit.
Nii ühendavad nad oma platvormi selle kooliga.
USA on selle poolest kuulus, seda esineb kõigis tippülikoolides.
Saudi Araabia ja teised rikkad araabiamaad investeerivad neisse,
ja blokeerivad seal igasuguse Iisraeli pooldava mõju.
Nende institutsioonide inimesed peaksid tõde kuulma.
Raha valitseb täielikult ka meediat.
Mõni reklaam võiks öelda:
"Sa ei kuulnud ehk kogu tõde, vaata seda netilehte ..."
Inimestele tuleb anda infot, mis heidab kinda nende nägemusele.
Või tuleks saata 10 000 haritud iisraellast
igasse Euroopa kooli sõnumiga:
"Vähemalt kuulake meid, isegi kui te meiega nõus ei ole."
Iisrael on väike vähemus.
Iisraeli saadikute sõnul on Iisrael samas linnas vastamisi
40 araabiamaade saatkonnaga.
- Peaksime loobuma oma vabandavast lähenemisest.
Meil on õigus siin olla ja end kaitsta,
ja me ei peaks pidevalt vabandama.
- Tagasi raha-teemade juurde: kuidas teie tööd rahastatakse?
- StandWithUs on mittetulundusühing.
See toimib kogu maailmast saabuvate annetuste toel.
- Kas valitsus ka toetab? - Hetkel mitte.
Teeme küll vahel koostööd valitsusega.
- Kolme aasta eest oli Marmara juhtum, mida Mati mainis.
Enamik iisraellasi arvas,
et Iisraelil ei õnnestunud end selles küsimuses õigesti kaitsta.
Mis valesti läks?
- Olulisim viga oli see, et Iisraeli armee pressiesindaja
ei avaldanud fotosid ja fakte nii kiiresti kui võimalik.
Pressiesindaja ja armee vahel on tihti erimeelsusi.
Kui faktid lõpuks meedias avaldati, oli juba liiga hilja.
- Mida sina isiklikult saad olukorra parandamiseks teha?
- Intervjueerisin paari nädala eest IKJ pressiesindajat ja küsisin seda.
Ta vastas, et C-sektorisse ehitatakse peakorter,
kust info jõuab sujuvalt meediasse.
Seal tehakse fotosid ja näidatakse, mis väljal tegelikult toimub.
- Marmara-juhtum oli klassikaline poliitikute sekkumise poolest.
Nad hoidsid infot viimase hetkeni kinni.
Valitsuses on kaks ministrit,
kelle ülesandeks on eelkõige Iisraeli asja kaitsmine -
Yuli Edelstein ja Avigdor Lieberman,
kuid nad isegi ei teadnud asjast midagi.
Nad oleks saanud enam teha.
Neil olid kõik vahendid, kuid infot ei antud õigel ajal.
- "Me poleks pidanud saatma sõdureid värvikuulidega relvastatult."
See kuulub meie andekspalumishoiaku juurde.
- Ehk on Iisraelil ka midagi tähtsamat teha;
võib-olla pole tal aega rääkida.
- Asi pole ajas.
Isegi võitlustandril näeb, et palume kogu aeg andeks.
See ei sõltu ei ajast ega rahast. Tuleb leida õige tegutsemisviis.
Kodanikeühendused, nagu StandWithUs, teevad head tööd,
kuna annavad inimestele võimaluse kuulda tavalisi iisraellasi,
mitte ainult ametnikke.
- Millist nõu annaksid meie vaatajaile?
Kuidas võiksid nad selgitada paremini Iisraeli sündmusi
inimestele endi ümber?
- Paljud teavad Iisraeli, kuid ei tunne iisraellasi.
Õhutaksin neid rääkima iisraellastega
ja tulema ise Iisraeli vaatama, mis siin toimub,
selle asemel, et ainult uudiseid vaadata.
- Ja käima peale pühapaikade ka mujal.
- Iisraelis on mitmesuguseid asju, kuigi see on väike maa.
Teisedki kohad võivad huvi pakkuda.
- Aitäh, et jagasid meiega oma lugu.
Aitäh Saana ja Mati!
Aitäh, head vaatajad! Kohtumiseni järgmisel kuul!
Tõlge: Monika Jaaguri