o
Shalom ja hyvää iltaa! Tervetuloa Jerusalemin studioomme!
Tänään puhumme viimeaikaisesta kriisistä -
Israelin ja Turkin välisissä suhteissa.
Turkki on ollut eräs Israelin merkittävimpiä liittolaisia.
Vieraanani on tänään David Essing, -
kokenut Israelissa toimiva poliittinen kirjeenvaihtaja.
Hän teki alijan vuonna 1962 Kanadasta.
Hän on raportoinut Lähi-idän tapahtumia viimeiset 40 vuotta.
Hän on työskennellyt vuosia Israelin TV- ja radioasemilla.
Tällä hetkellä hän on Isracast- nettisivuston päätoimittaja.
Sivusto käsittelee Israelin ulkomaan- suhteita ja turvallisuuskysymyksiä.
Kiitos, että tulit studioomme. - Mielihyvin, Netanel.
Kertoisitko lyhyesti Israelin ja Turkin suhteiden historiasta, -
viimeaikaiseen kriisiin asti.
On tärkeää tarkastella tätä historiallisesta näkökulmasta.
Nykyinen Israelin valtio perustettiin 1948.
Vain vuosi myöhemmin, 1949, Turkista tuli ensimmäinen -
muslimivaltio, joka tunnusti Israelin.
Siitä lähtien, lainaan nyt Humphrey Bogartin kuuluisia sanoja -
Casablanca-elokuvasta: "tämä on kauniin ystävyyden alku."
Israelilaislentäjät harjoittelivat Turkin ilmatilassa.
Israel myi kehittyineimpiä aseitaan Turkille.
Se oli Lähi-idän kahden demokratian välinen liitto.
Ne olivat kaksi ei-arabimaata vihamielisessä Lähi-idässä.
Se oli melko vihamielinen myös Turkkia kohtaan.
Se ystävyys kehittyi yli 50 vuoden ajan -
näihin aikoihin asti, kun erimielisyyksiä ilmaantui.
Nyt Israel ja Turkki ovat törmäyskurssilla.
Johtuuko tämä pääministeri Erdoganin valtaantulosta 2003?
Hänen mielipiteensä näyttävät erilaisilta vanhaan linjaan nähden.
Totta. Viimeisten 50 vuoden ajan Turkissa on ollut -
sekulaarinen demokratia, ja Turkin armeija turvasi sen.
Turkin perustuslain mukaan armeija turvaa demokratian, -
jonka on luonut modernin Turkin perustaja Kemal Atatürk.
Vuonna 2002 islamistinen puolue tuli valtaan Turkissa.
Siitä lähtien on menty vain alamäkeä.
Verrattuna muihin maihin, missä määrin Turkki on nyt muslimimaa?
98% väestöstä on muslimeja, mutta toisaalta -
kaikki turkkilaiset eivät vastusta Israelia.
Kaikki eivät kannata islamistista hallintoa.
On myös sekulaareja turkkilaisia, jotka vastustavat Erdogania.
Olin hiljattain keskustelemassa Turkin televisiossa, -
merkittävän turkkilaisen teologin ja filosofin Adnan Oktarin kanssa.
Hän kertoi, että on paljon turk- kilaisia, jotka tukevat Israelia -
ja vastustavat Erdoganin politiikkaa juutalaisvaltiota kohtaan.
Tämän kriisin huippu oli 2010, kuuluisa laivuejupakka, -
jossa IDF:n sotilaat surmasivat 9 turkkilaista.
Oliko se vain tekosyy Turkin välien katkaisemiseksi -
Israelin kanssa, vai oliko tapaus todella niin vakava?
Se oli vakava laajemmasta näkökulmasta katsottuna.
Erdoganin politiikkaan kuuluu kääntyminen pois Euroopasta -
Lähi-itään päin. Islamistinen puolue sanoi sitä -
"strategisen syvyyden luomiseksi Lähi-idässä."
Ennen islamistisen puolueen ilmaantumista -
Turkin ulkopolitiikan tavoite oli pyrkiminen EU:hun.
Mutta Euroopassa on nähty, -
ja Saksan liittokansleri Merkel teki sen selväksi, -
ja Ranskan presidentti Sarkozy, ja Britannian pääministeri Cameron -
että monikulttuurisen yhteis- kunnan ihanne on epäonnistunut.
Muslimivaikutteiden tulva Eurooppaan alkaa epäilyttää.
Muslimien suuri syntyvyys Euroopassa huolestuttaa.
Sen jälkeen kun EU käänsi selkänsä Turkille, -
islamistinen hallitus kääntyi pois lännestä Lähi-itää kohti.
Erdogan teki sen tunnustamalla Hamasin, -
joka pyrkii tuhoamaan Juutalaisvaltion.
Hän myös lopetti Gazan saarron.
Saarto tehtiin estämään Hamasia kuljettamasta Gazaan -
pitkän kantaman raketteja ammuttavaksi Israeliin.
Itse laivue ei ollut Turkin hallituksen järjestämä.
Se kuitenkin antoi vihreää valoa Turkin islamistijärjestölle, -
jolla on yhteyksiä radikaaleihin järjestöihin eri puolilla maailmaa.
Hallitus salli Mavi Marmaran liittyä laivueeseen.
Jos hallitus olisi halunnut estää sen, se olisi voinut tehdä niin.
Se ei estänyt, vaan rohkaisi sitä.
Tapausta käytettiin kyllä tekosyynä -
suhteiden etäännyttämiseksi Israelin kanssa.
Ja jopa kriisin aiheuttamiseksi.
Monet turkkilaisviranomaiset sanovat, että jos Israel vain -
pyytäisi anteeksi laivuetapausta, normaalitilanne palaisi.
Mitä mieltä olet siitä?
En usko että Turkki, joka tahtoo lisätä merkitystään Lähi-idässä, -
muuttaisi politiikkaansa vain Israelin anteeksipyynnön vuoksi.
Turkkilaiset vaativat myös, että saarto täytyy lopettaa.
Kysyin tältä turkkilaiselta teologilta ymmärtävätkö he -
todella mistä tässä saarrossa on kysymys.
Juutalaisasutuksiin, jotka ovat Gazan lähellä, -
on ammuttu yli 10 000 rakettia viime vuosina.
Jos laivat päästettäisiin vapaasti Gazaan, -
tuotaisiin pitkän kantaman ohjuksia, jotka voivat iskeä -
Israelin pääasutuskeskukseen Tel Aviviin.
Mutta Israel on sanonut, että kaikki humanitäärinen apu -
voidaan ottaa vastaan Ashdodin israelilaissatamassa, -
tai, mikä on mielenkiintoisempaa, El Arishissa Egyptissä.
Turkkilaiset eivät hyväksy tätä.
Mielestäni anteeksipyyntö olisi auttanut.
Adnan Oktar sanoi, että se olisi auttanut niitä turkkilaisia, -
jotka haluaisivat paremmat välit Israeliin.
9 turkkilaistahan sai surmansa yhteenotossa.
Anteeksipyyntö olisi auttanut niitä, jotka tukevat Israelia Turkissa.
Heistä oli nöyryyttävää, että Israel tappoi 9 turkkilaista.
Muutama vuosi sitten pääministeri Erdogan -
puhui Shimon Peresiä vastaan, -
eikä Peresiä voi syyttää vihamielisyydestä...
Erdogan kritisoi ankarasti Israelia.
Hän syytti Israelia jopa sotarikoksista.
Sen vuoksi, että israelilais- joukot menivät Gazaan -
sen jälkeen kun sieltä oli tullut ankara rakettitulitus, -
he menivät lopettamaan tulituksen.
Hän puhui sotarikoksesta. Ulkomailla ei kovin hyvin tiedetä, -
että palestiinalaisuhreja oli palestiinalaisarvion mukaan -
oli noin 1200. Luvulla on mielenkiintoinen tausta.
Hamas itse ilmoitti tämän luvun, -
sen jälkeen kun oli puhunut kymmenistä tuhansista kuolleista.
Gazassa monet palestiinalaiset kritisoivat Hamasia, -
koska Hamas ei ollut taistellut, vaan juossut pakoon israelilaisia.
Virallisessa Hamasin raportissa lepyteltiin, että uhreja oli vain 1200.
700 niistä oli Hamasin jäseniä, siis taistelijoita, terroristeja.
Vain 500 siis oli palestiinalaisia siviilejä.
Kun turkkilaiset sanovat palestiinalaisia "veljikseen", -
onko se vain suhteiden rakentamista, vai tuntevatko he todella niin?
Se on Erdoganin politiikkaa.
Kun Erdogan haluaa lisätä Turkin merkitystä Lähi-idässä, -
se tarkoittaa johtajan aseman saamista arabimaailmassa.
Mutta turkkilaiset eivät ole arabeja.
Arabit ovat hyvin tarkkoja siitä, kuka heitä johtaa.
Nasser oli johtaja kauan, sitten Mubarak sen jälkeen kun hän -
oli voittanut ne, jotka vastustivat rauhansopimusta Israelin kanssa.
On epätodennäköistä, että arabit hyväksyvät -
ei-arabin arabimaailman johtajaksi.
Myös historia kertoo siitä.
Täytyy muistaa, että turkkilainen Ottomaanien imperiumi -
hallitsi hyvin karkein ottein lähes koko arabimaailmaa.
Arabit muistavat sen yhä.
He ovat hyvin epäileväisiä Erdoganin suhteen, -
vaikka hän yrittää miellyttää heitä kutsumalla heitä "veljikseen".
Palataan Israeliin. Onko Israel tehnyt virheitä?
Minun on vaikea syyttää Israelia Turkin tapauksessa.
Monet ministerit, kuten puolustusministeri Ehud Barak -
ja toinen kabinettiministeri Dan Meridor -
ovat julkisesti esittäneet, että Israelin pitäisi pyytää anteeksi.
Huomauttaisin, että kun elokuussa Egyptistä tehtiin terrori-isku, -
siinä kuoli 7 israelilaista, suurin osa siviilejä.
Palestiinalaiset hyökkääjät ylittivät rajan -
juuri egyptiläisen vartioaseman vierestä.
Jotkut sanovat egyptiläisten jopa avanneen tulen -
israelilaisia vastaan yhteenoton aikana.
Siitä huolimatta Egyptin yleisen mielipiteen vuoksi -
Israel pyysi virallisesti anteeksi egyptiläissotilaiden kuolemaa, -
kun he todennäköisesti tekivät yhteistyötä hyökkääjien kanssa.
Israel teki sen Egyptinsuhteidensa vuoksi.
Israel ei ole tehnyt niin Turkin suhteen.
Ehkä israelilaiset olivat naiiveja uskoessaan pitävänsä -
kestävät hyvät suhteet muslimimaan kanssa?
Jos se maa ei olisi muuttunut islamistiseksi, -
ehkä liitto olisi kestänyt.
Juuri nytkin puolustusministeri Ehud Barak uskoo -
että tämä riita Turkin kanssa, paremminkin kuin konfilkti, -
menee aikanaan ohi.
Kukaan ei tiedä, mihin arabikevät päättyy.
Kukaan ei tiedä, minkälainen hallinto Egyptissä muodostuu.
Assadin valta Syyriassa on viimeisillään.
Kukaan ei tiedä mihin tämä kaikki johtaa.
Täällä toivotaan, että kun tilanne rauhoittuu, -
suhteet Turkkiin voidaan jälleen palauttaa.
Mutta riita Turkin kanssa on strateginen uhka.
Israelin strategien täytyy ottaa se huomioon.
Monet israelilaiset muistuttavat Turkin ja Iranin yhtäläisyyksistä.
Irankin oli ennen Israelin ystävä. Mitä mieltä olet?
Sadat tuhannet israelilaiset ovat käyneet Turkin lomakohteissa.
Laivuejupakan jälkeen matkailu on vähentynyt.
Turkin kanssa käydään kuitenkin yhä vilkasta kauppaa, -
lukuunottamatta israelilaisten aseiden vientiä Turkkiin.
Ostin juuri jääkaapin, ja huomasin sitten, että se oli tehty Turkissa.
Myös Honda-autoni on koottu Turkissa.
Kansojen väliset suhteet eivät ole muuttuneet, -
vaikka Turkissa on pidetty mielenosoituksia Israelia vastaan.
Tällä ei välttämättä ole pysyvää vaikutusta maiden välillä.
Mutta ne ihmiset, jotka alunperin valitsivat -
pääminiseri Erdoganin, tiesivät hänen linjansa.
Kyllä, mutta ehkä tämä on mennyt pidemmälle, kuin he odottivat.
Toinen maltillistava tekijä on USA, ja myös Länsi-Eurooppa.
Turkki ja Israel ovat USA:n pääliittolaisia Lähi-idässä.
Laivuejupakan jälkeen Erdogan uhkasi, että tulevaisuudessa -
hän lähettäisi Turkin laivaston aluksia saattamaan -
Gazaan tulevia humanitäärisiä avustuslaivoja.
USA ja EU sai Turkin luopumaan aikeistaan.
Jos Turkki olisi tehnyt niin, Israel olisi pysäyttänyt laivat, -
ja kuka tietää, mitä sitten olisi tapahtunut?
Mitä mielestäsi tulevina vuosina tapahtuu?
Israel on löytänyt valtavia kaasu- kenttiä lailliselta alueeltaan, -
itäisellä Välimerellä lähellä rannikkoa.
Israel haluaa kehittää niitä, kuten sillä on oikeus tehdä.
Kreikkalainen Kypros on myös löytänyt kaasukenttiä.
Turkkilaiset vastustavat Nikosian kaasukenttien kehittämistä.
Turkkihan pitää hallussaan Kyproksen pohjoisosaa.
Turkki on varoittanut Nikosiaa kaasukenttien kehittämisestä, -
koska se saattaisi loukata turkkilaisten oikeuksia.
Kansainvälisen oikeuden mukaan Kyproksella on oikeus kehittää niitä.
Myös Israelilla on oikeus kehittää kaasukenttiään.
Turkki on ilmoittanut vastustavansa Israelin kaasukenttien kehittämistä, -
koska se voisi toimia ennakko- tapauksena Kyproksen hyväksi.
Tätä kiistaa ei ole vielä ratkaistu.
Se saattaa päätyä kansainväliseen sovitteluun, -
mutta turkkilaiset eivät yleensä huomioi sitä.
Esimerkiksi turkkilaisen laivueen pysäyttämiselle -
oli annettu laillinen lupa YK:n tutkimuksessa.
Turkkilaisten miehitys Pohjos-Kyproksessa -
on tuomittu laittomaksi YK:ssa useaan kertaan.
Turkkilaiset eivät hyväksy sitä, eivätkä evakuoi Pohjois-Kyprosta.
Kiitos, David Essing, että olit mukana tänään.
Ilo oli minun puolellani.
Kiitos seurasta! Nähdään jälleen ensi viikolla.
Suomennos: Hannele Tainio