Aihekokonaisuutemme on Jeesus tulee meitä lähelle.
Tämän kerran aiheena on Jeesuksen esimerkki.
On erikoista, että kun Jeesus Kristus kutsuu -
opetuslapsekseen ja seuraajakseen, -
niin Hän itse on erikoisella tavalla osoittanut koko elämällään, -
että Hänen seuraajansa voi ottaa Hänestä esimerkkiä.
Jeesuksesta voi siis seurata, miten Hän toteutti Isän tahtoa.
Nuorena Hän pääsi pyhäkköön Jerusalemiin vanhempiensa kanssa.
Olikohan niin, ettei Hän ollut sanonut vanhemmilleen, -
että Hän jää sinne opiskelemaan?
Vai mistä syystä kävi niin, että kolmen päivän päästä -
vanhemmat huomasivat, että poika ei olekaan matkaseurueessa kotiin?
He lähtivät takaisin ja löysivät Hänet sieltä temppelistä.
He ihmetellen sanoivat: "Me olemme huolestuneina etsineet sinua. -
Miksi meille näin teet?"
Jeesus sanoo hyvin erikoiset sanat ajatellen ihan tämän ajan lapsia: -
"Ettekö tienneet, että minun pitää niissä oleman, -
mitkä minun Isäni ovat?"
Nuoren pojan todellisuus oli, -
että Hän halusi olla Isälle kuuliainen -
ja tutkia sitä temppelissä toisten asianomaisten kanssa, -
jotka selittivät Jumalan Sanaa.
Sitten toiset ihmettelivät siellä.
He eivät aina ymmärtäneet sitä, -
mitä Jeesus oli siinä sanonut, vaan ihmettelivät sitä, -
kuinka viisaasti Jeesus puhui.
Toisessa kohdassa Jeesus oli kasteella.
Sekin tapahtuma oli Isän tahdossa sillä tavoin, -
että kun kyyhkynen laskeutui Jeesuksen päälle ja jäi siihen, -
niin se oli todistusvoimana Johannes Kastajalle.
Jumala oli näet hänelle viestittänyt, -
että Hän, jonka päälle sinä näet Hengen laskeutuvan ja jäävän, -
niin Hän on Jumalan Poika.
Samalla tuossa kastetilanteessa ihmiset kuulivat taivaista äänen: -
"Tämä on minun rakas Poikani, johon minä olen mielistynyt."
Siis tuo, mitä Jeesus sanoi: "Sallikaa minun täyttää -
se vanhurskaus - myös tässä kastetilanteessa."
Isän tahdon toteutuminen siinäkin toteutui.
Siellä ihmiset alkoivat syytellä Häntä monista asioista.
Niin Jeesus sanoi: "Kuka teistä voi näyttää minut syypääksi syntiin?"
Sitten Jeesus sanoo: "Jos minä totuutta puhun, -
miksi ette minua usko?"
Tämä onkin se mahdottomuus.
Me emme aina ymmärrä, että Jeesus puhuu totuutta.
Jeesus selittää tämän asian näinpäin.
"Joka on Jumalasta, se kuulee Jumalan sanat. -
Sentähden te ette kuule, koska ette ole Jumalasta."
Usein epäuskossa olevalle tai ei vielä Jeesukseen uskovalle -
voivat olla tavattoman vaikeita -
Jeesuksen välittämät Jumalalta tulleet sanat.
Niiden vastaanottaminen ja ymmärtäminen on niin vaikeaa, -
koska Jumalan Hengen vaikutus ei vielä avaa sitä Sanaa kuulijalle.
Siis ihmisymmärrys monesti voi tutkia Sanaa, -
mutta se ei avaudu hengellisessä muodossa.
Nuo ihmiset, jotka Hänen kanssaan puhuivat, sanoivat: -
"Emmekö ole oikeassa, kun sanomme, -
että sinä olet samarialainen ja sinussa on riivaaja?"
Jeesuksen Jumalan Poika -aseman -
tai Hänen uskonnollisen vaikutuk- sensa/merkityksensä vähättelyyn -
Jeesus antaa erikoisen vastauksen sinulle ja minulle: -
"Minussa ei ole riivaajaa, vaan minä kunnioitan Isääni -
ja te häpäisette minua."
Jeesus sanoi, että erilaisten lausuntojen antamisen Hänestä -
ihminen voi saada anteeksi, -
mutta Pyhän Hengen pilkkaamista ei ole mahdollista saada anteeksi.
Nämä Jeesuksen rinnalle tulijat -
ja Häntä riivaajasta syyttäneet -
eivät saa sitä anteeksi, -
koska Jumalan Pojan, Vapahtajan, pilkkaaminen -
riivaajan puheista on anteeksiantamatonta.
Näin Jeesus siitä opetti.
Jeesus oli välillä siellä kaivolla, -
ja opetuslapset lähtivät hakemaan ruokaa.
He tulivat sieltä ja sanoivat: "Rabbi, syö."
Mutta hän sanoi heille: "Minulla on syötävänä ruokaa, -
josta te ette tiedä".
Niin opetuslapset sanoivat keskenään: -
"Lieneekö joku tuonut hänelle syötävää?"
Jeesus sanoi heille: "Minun ruokani on se, -
että minä teen lähettäjäni tahdon ja täytän hänen tekonsa."
Hyvin erikoinen ruoka.
Jeesus käytti aikaansa monin tavoin yhteydessä Isään.
Hän vietti hyvin paljon aikaa rukouksessa, -
ja myös Hänen toteuttamansa tapahtumat olivat kuuliaisuutta Isälle.
Että Hän tekisi lähettäjänsä tahdon. Se on Hänen ruokansa.
Erikoinen vertaus, mutta kovin, kovin todellinen.
Kun Jeesus näitä toteutti, niin ajatelkaa, -
että monet etsivät Häntä varhain aamulla.
Markuksen evankeliumissa sanotaan: -
"...kun vielä oli pimeä, hän nousi, lähti ulos -
ja meni autioon paikkaan; ja siellä hän rukoili."
Etsijöiden löydettyä Hänet he sanoivat Hänelle: -
"Kaikki etsivät sinua".
Tuo yhteys Isään oli niin todellinen.
Toisessa kohtaa Hän meni ja rukoili kaiken yötä Jumalaa vuorella.
Mitä tuon koko yön rukouksen jälkeen tapahtui?
Hän oli varmaan neuvotellut Isän kanssa, -
sillä Hän valitsi ne 12 opetuslasta sen rukousyön jälkeen.
Jeesus puhuu seuraajalleen, miten Hän oli riippuvainen Isästä.
"Joka minua syö, elää minun kauttani, -
niin kuin minä elän Isän kautta."
Tuolla syömisellä Hän siis tarkoitti sitä, -
että Hänen Isältä välittämänsä Sana olisi ruokaamme: joka minua syö.
Siis tutkii Hänen Sanaansa, -
kuten Hänkin oli Isän Sanasta täysin riippuvainen.
Tuo riippuvaisuus Jeesuksen Sanasta, -
minkä Isä antoi ylhäältä Hänelle opetettavaksi ja julistettavaksi.
Onhan Jesajan kirjassa maininta siitä, -
että Jumalan ajatukset ovat ylhäällä, -
ja ihmisen ajatukset ovat alhaalla.
Jumalan tiet ovat ylhäällä, ja ihmisen tiet ovat alhaalla.
Jeesus sanoo Johanneksen evankeliumin 14. luvussa: -
"Minä olen tie..." Siis Hän tuli Jumalan tienä alas.
"...ja minä olen totuus ja minä olen elämä."
Ajattele tätä mahdollisuutta Jeesuksen esimerkkinä, -
kuinka Hän oli tienä. Isän antamana tienä taivaasta meille -
maan päällä oleville.
Hän tuli totuutena meille, toteutti Isän tahtoa.
Hän tuli elämänä, elämänmuotona meille, -
että Jumalan tahdon toteuttaminen olisi kuin ruokaa.
Sitten Hän sanoi, ettei kukaan tule Isän tykö muuten kuin tätä tietä.
Hän on tienä, totuutena, elämänä, -
eikä kukaan tule Isän tykö muutoin kuin Hänen kauttaan.
Turvallinen tie perille Jeesuksen esimerkin kautta.
Edelleen Jeesuksen esimerkki oli siinä, -
että Hän vietti aikaa myös synagogassa.
Tapansa mukaan Hän meni synagogaan -
eli sinne, minne sen ajan uskonnolliset ihmiset kokoontuivat.
Hän opetti siellä Jumalan Sanaa ja myös paransi siellä sairaita -
ja kaikkinaista raihnautta, mitä kansassa oli.
Kyllä Matteuksen evankeliumin 13. luvussa ihmiset ihmettelivät: -
"Mistä hänellä on tämä viisaus ja nämä voimalliset teot?"
Nämä ihmettelijät olivat niitä, jotka sanoivat: -
"Eikö tämä ole se rakentajan poika?
Eikö hänen äitinsä ole nimeltään Maria -
ja hänen veljensä Jaakob ja Joosef ja Simon ja Juudas?
Ja eivätkö hänen sisarensa ole kaikki meidän parissamme?
Mistä sitten hänellä on tämä kaikki?"
On murheellista, että monet katsovat Jeesusta -
tavallaan liiaksi ihmisenä. Hän oli 100-prosenttisesti ihminen, -
mutta tietysti erilainen kuin monet nykyajan ja Jeesuksen ajan ihmiset.
Reaalielämässä Hän kuitenkin nukkui öitänsä, söi ruokansa -
ja oli yhteydessä opetuslapsiin ja synagogaan -
eli normaalia elämänmuotoa Hän vietti.
Mikä silloin tuntui epänormaalilta oli se, -
että Hän vietti aikaa syntisten kanssa, sairaiden kanssa.
Hän ei elänyt itselleen, vaan näille.
Tässä ajassa ihmisellä on kiusaus elää omien tarpeittensa mukaan -
itsellensä tätä elämää, -
mutta minkä tekisit itsellesi, se tulisi tehdä myös lähimmäisellesi.
Se lähimmäisen rakkaus Jeesuksella oli.
Ei Hän ainoastaan opetuslapsiaan rakastanut -
ja Isää taivaassa, Jumalaa.
Hän yletti välittämään sitä Jumalan rakkautta -
myös näille olemattomille ihmisille: -
sairaille ja monin tavoin toisten ihmisten ohittamille syntisille.
Kun Jeesus tällä tavoin vietti aikaansa, -
niin monet olivat niin eri mieltä.
Siksipä Jeesus halusi tehdä niin, -
että Hän meni tilanteeseen sapattina -
eli silloin, kun ei saisi tehdä työtä.
Siinä Hän kysyy: "Onko lupa tehdä hyvää vai tehdä pahaa sapattina?
Pelastaako henki vai hukuttaa?"
Hän katsoi ympärilleen kaikkiin ja sanoi miehelle: "Ojenna kätesi."
Ja hän ojensi, ja hänen kätensä tuli jälleen terveeksi.
Mutta ympärillä olevat vihastuivat kovin -
ja puhuivat keskenään, mitä heidän olisi tehtävä Jeesukselle.
Ns. normaali elämään sopeutuneilla ihmisillä, -
joilla sapattikäsky oli voimallinen, -
niin se oli mennyt "yli" niin, -
että oli tehty käskyjä käskyn päälle myös sapatin viettämisestä.
Jeesus oli myös sapatin Herra, -
mutta Hänen tekonsa tuottivat siksi tällaista närää.
Saatikka sitten, kun Jeesus pyhäkössä alkoi ajaa myyjiä ulos.
Hän sanoi: "Kirjoitettu on: minun huoneeni on oleva rukoushuone.
Mutta te olette tehneet siitä ryövärien luolan."
Tuollainen välirikko tavallaan.
Oli ehkä sukupolvien ajan tilanne vähitellen ajautunut siihen, -
että Jumalan kohtaamiseen tarkoitetut paikat -
olivatkin tulleet markkinahuoneiksi.
Toki siellä oli myös jumalanpalveluksia, -
mutta suuri osa oli uhritoimituksia varten myytäviä uhriteuraita -
ja mitä siinä olikin myytävänä. Siitä oli tullut kauppapaikka, -
laajamittainen kauppapaikka.
Ehkä olet Raamatusta lukenut, mikä oli seuraamus tästä, -
että satojen vuosien ajan toteutuneet -
temppelipalvelukset siellä saivat tällaisen erilaisen kohtelun.
Nuo, jotka olivat vastaan, alkoivat sanoa, -
miten saisivat Hänet surmatuksi.
Jeesuksen esimerkillinen Jumalan tahdon etsiminen ja toteuttaminen -
ei ollut arki- ja juhlaelämään tottuneille...
Se oli niin poikkeuksellista.
Mitähän Jeesus todella nykyään tahtoisikaan -
erilaisissa temppelitilaisuuksissa, hengellisissä tilaisuuksissa?
Mitä Hän tahtoisi hengen vapaudessa tapahtuvaksi, -
niin että siinä olisi kaikilla Jumalan kohtaaminen pääasiana.
Rukoushuone tai Jumalan Sanan opetuksen huone.
Jeesus oli täynnä armoa -
kaikesta tuosta vastustajien vastustuksesta huolimatta.
Ajattele, kuinka Hän päättäväisesti meni vaikeitten hetkien läpi.
Ei Hän antanut periksi, vaan toteutti sen, -
mitä Isä Hänen sydämelleen antoi.
Nämä asiat ovat korjattavissa, kun niihin puututaan, -
vaikka vastustusta tuleekin.
Siellä oli eräs nainen.
Tuo nainen oli saatu aviorikoksesta kiinni.
Tuo täynnä armoa ja totuutta oleva Vapahtaja -
tuli siihen tilanteeseen vähän ennen naisen kivittämistä.
Hän tulee sinne ja ottaa totuuden esille: -
"Kuka teistä on synnitön, se heittäköön ensimmäiseksi."
Tuo täynnä totuutta ja täynnä armoa oleva Vapahtaja -
kohtasi siinä todellisuuden, -
että kukaan ei uskaltautunut tunnustautumaan synnittömäksi.
Kaikki menivät pois.
Nuo, jotka olisivat heittäneet kiviä ja surmanneet naisen.
Kun Jeesus katsoi ympärilleen, -
Hän siinä sanoo: "Nainen, missä ovat ne sinun syyttäjäsi? -
Eikö kukaan ole sinua tuominnut?"
Hän vastasi: "Herra, ei kukaan".
Niin Jeesus sanoi hänelle: "En minäkään sinua tuomitse;"
Hän jatkaa, ja tämä usein täysin unohdetaan -
synninpäästössä, jota ihmisten välillä tehdään: -
"mene, äläkä enää tästedes syntiä tee".
Tuo riippuvaisuus Jeesuksesta on siis tärkeä -
myös puhtaan elämän säilymiseksi.
Ei jatketa siinä omassa heikkoudessa, -
vaan yhä enempi riippuvaisuudessa Hänestä, joka on armahtanut.
Ihmisvoimin tuskin nainen olisi pärjännyt.
Ei omin voimin heikkouksineen -
tai omin voimin sinä tai minä heikkouksinemme.
Mutta kun Jeesus tulee lähemmäksi meitä, niin tajuamme, kuka Hän on.
Totuus tekee vapaaksi, kun armo tulee siinä mukana.
Kun menemme eteenpäin näissä, -
mitä Jeesus meille tahtoo omana esimerkkinään tuoda, -
niin tuossa ajassa oli tietynlainen järjestys.
Voitko ajatella? Ylipappi otti Hänet kuulusteluun.
Hän kysyi Jeesukselta tämän opetuslapsista ja opistaan.
Näinhän se virallisesti aina tapahtuu yhteiskunnassa.
Siinä Jeesus sanoo hänelle: -
"Minä olen julkisesti puhunut maailmalle; -
minä olen aina opettanut synagoogissa ja pyhäkössä, -
joihin kaikki juutalaiset kokoontuvat, -
enkä ole salassa puhunut mitään."
Tuo julkisuuden kuva siitä, että ei ole syytä mennä -
salassa tekemään asioita, -
vaan ne tulee tehdä julkisesti. Se oli Jeesuksen esimerkkinä.
Jumalan Sana ja totuus on näet julkista.
Kaikki Jumalan ihmeteot ovat julkisia.
Kun Jumalan todellisuus on julkista, niin silloin nekin, -
jotka julkisuudessa, mediassa ja informaatiomaailmassa -
tahtovat pitää valtaa, niin Jumalan totuus tekisi heidätkin vapaiksi.
Uskon, että Jeesus tahtoo saada omansa rohkeammaksi -
seuraamaan esimerkkiään siinä, -
että julkinen totuus antaisi valheen keskellä mahdollisuuden -
tulla vapautetuksi valheesta.
Niinhän se tuossa ylimmäisen papinkin kuulusteluissa ilmeni, -
että ei salassa mitään, vaan julkisesti.
Turhaan erilaiset kristittyjen kokoontumiset ovat kuin salassa.
Pitäisi päästä mediaan ja julkisuuteen, -
niin että julkisuus tulisi vapaammaksi, -
yleinen media vapaammaksi.
Jeesus oli Getsemanen rukouksessa tilanteessa, -
jossa Hän murehti.
Sanotaan, että jopa Hänen kyyneleensä sisälsivät verta.
Hänellä oli syvä murhe siitä, -
että Hän oli menossa syntiä puhdis- tamaan oman kuolemansa kautta.
Koko maailman syntiä.
Näinhän Johannes Kastaja Hänestä ennusti: -
"Katso, Jumalan Karitsa, joka ottaa pois maailman synnin."
Jeesus täysin tiesi senkin -
ja oli esimerkkinä - ei palveltavana - vaan palvelemaan -
ja antamaan elämänsä toisten puolesta.
Kun Jeesus näin siellä rukoili, -
niin ajattele, Hän pyysi: "Valvokaa minun kanssani."
Hän valitsi sieltä kolme opetuslasta siihen.
Ja kuinka kävikään?
Tuo hengellinen heikkous on monta kertaa sellaista, -
ettei jaksa rukoilla. Niin kävi opetuslapsillekin.
Ystävät, kun Jeesuksen luonnetta ajatellaan muutenkin, -
niin ajattele, mitä Hän sanoo siellä ristiinnaulitsemistilanteessa.
Hänen kätensä ja jalkansa puhkotaan.
Hänet asetetaan ristille roikkumaan.
Hän sanoo: "Isä, anna heille anteeksi. -
He eivät tiedä, mitä he tekevät."
Silloin, kun vastustaja on olemassa ja vastustaa meitä elämässämme, -
niin voimmeko joskus kuin armahtaen sanoa: -
"Anna heille anteeksi. He eivät tiedä, mitä he tekevät."
Ainoastaan Pyhä Henki, Jumalan olemus Jeesuksessa, -
tuo rakkaus jopa Häntä rikkoneita vastaan ääritilanteessa osoitti -
sen Jumalan Pojan täydellisen jumaluuden ja rakkauden.
Tässä ihmetellään sitä, -
että meidän elämämme puolesta -
koko elämänsä antaneena Jeesus lopulta vaipuu kuolemaan -
ja sanoo, että ristinkuolema toteutuu Hänessä.
"Isä, Sinun käsiisi minä annan henkeni."
Ajattele, miten kuuliainen Isän Poika - Isän lähettämä!
Hänen elämässään oli myös ihmeellistä, -
että Hän sääli niitä ihmisiä, jotka olivat ilman paimenta.
Kun Hän oli lähtevä täältä ajasta, Hän murehti sitä, -
että he olivat nääntyneet ja hyljätyt kuin lampaat ilman paimenta.
Hän sanoo näille 70:lle: -
"Rukoilkaa siis elon Herraa, -
että hän lähettäisi työmiehiä elonkorjuuseensa."
Tuollainen rukousmaailma, jossa pyydetään, -
että Jumala antaisi Jeesuksen esimerkin mukaisia elonkorjaajia, -
joilla rakkaus ulottuu jopa rukoilemaan -
vihamiehiensä ja vainoojiensa puolesta.
Niin Jumalan suuri rakkaus saa toteutua myös niiden kokemuksissa, -
jotka ovat tietämättömyydessä näitä tehneet.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare