Tänään aiheena on Jeesus tulee meitä lähelle.
Tarkemmin tämän osan aiheena Jeesus opettaa ulkokultaisuudesta.
Erikoista on, että Jeesus varoitti opetuslapsia siitä, -
miten fariseukset, kirjanoppineet, saddukeukset, ylipapit -
monella tavalla poikkesivat siitä, mitä Jeesus tahtoi ihmisille opettaa.
Silloin Hän varoitti ja sanoi (Luukas 12): -
"Ennen kaikkea kavahtakaa fariseusten hapatusta, -
se on: ulkokultaisuutta. Ei ole mitään peitettyä, -
mikä ei tule paljastetuksi, eikä mitään salattua, -
mikä ei tule tunnetuksi.
Sentähden, kaikki, mitä te pimeässä sanotte, -
joutuu päivänvalossa kuultavaksi, ja mitä korvaan puhutte kammioissa, -
se katoilta julistetaan."
Kun oli tuhat määrin ihmisiä paikalla, -
niin että he ihan polkivat toisiaan eli oli suuri ruuhka, -
niin Jeesus tahtoi tuoda julki tämän.
Kun puolinaisesti eletään -
eli ei kokonaan antauduta Jumalalle ja totuuteen, -
niin siinä on omat vaaransa.
Hän varoitti todella ja sanoi, -
että Mooseksen istuimella istuvat fariseukset ja kirjanoppineet.
Mitä he Jumalan Sanasta opettavat, se pitäkää, -
mutta heidän tekojensa mukaan älkää tehkö.
Jumalan Sanaan sitoutuminen oli Jeesuksen opetuslapsille -
kullanarvoinen asia.
Huolimaton Jumalan Sanan toteuttaminen, kuuliaisuuden puute -
kalvaa ihmisiä Jumalaan nähden kaikissa sukupolvissa -
Vanhan testamentin aikana, Uuden testamentin aikana ja nykyisin.
Miten Jeesus sitten kovisteli -
näitä fariseuksia ja kirjanoppineita?
Hän ei ollenkaan kiltisti puhunut heille. Hän sanoi hyvin räväkästi.
Matteuksen 23. luvussa Hän sanoo: -
"Mutta voi teitä, kirjanoppineet ja fariseukset, te ulkokullatut, -
kun te suljette taivasten valtakunnan ihmisiltä!"
Voisivatko Jumalan Sanan julistajat vielä nykyäänkin aiheuttaa -
esimerkillään tai julistuksellaan sen, -
että kuulija ei löydäkään evankeliumia?
Näin siinä kävi. Hän sanoo: - "Voi teitä, te sokeat taluttajat."
Ja sitten: "Te tyhmät ja sokeat!"
Hän esitti, kuinka siellä oli uhritoimituksesta sanottu, -
että jos joku vannoo temppelin kautta, niin se ei ole mitään.
Jos joku taas vannoo temppelin kullan kautta, hän on valaan sidottu.
Tällaisista totutuista tavoista ohi todellisuuden oli tullut käytäntöä.
Edelleen Hän sanoo: -
"...te olette valkeiksi kalkittujen hautojen kaltaisia: -
ulkoa ne kyllä näyttävät kauniilta, -
mutta ovat sisältä täynnä kuolleitten luita ja kaikkea saastaa!"
"...näytätte ihmisten silmissä hurskailta, -
mutta sisältä te olette täynnä ulkokultaisuutta ja laittomuutta."
Kyllä nämä asiat tulevat monesti mieleen, kun näitä lukee.
Kyyjärven pappilassa aikanaan -
kävi profeetta, joka yhtäkkiä kahvipöydästä nousi ja sanoi: -
"Ne hellan renkaat ovat niin nokiset. Pitäisi tulella polttaa, puhdistaa."
Se meni minun sisimpääni, -
vaikka ainakin parikymmentä ihmistä oli koolla kahvipöydässä.
Monelle oli suuri asia tulla juhlaan pappilaan.
Silloin pappilat olivat vähän sellaisia arvostettuja, -
ja tietysti toinen toistamme arvostettiin.
Vähän juhlallista se kaikki kuitenkin oli.
Kun profeetta näin sanoi, rupesin itkemään, -
kun minun ja Jumalan välillä kaikki ei ollut kunnossa.
Koin siis sen syntisyyden sillä hetkellä, kun se paljastettiin.
Uskon, että Jeesuksen kovat sanat oli tarkoitettu myös niille, -
jotka elivät sellaista ulkokultaista elämää, -
jossa ei ollutkaan totuus koko ajan läsnä.
Edelleen Hän puhui, että kyllä he puhdistavat ulkokuoren, -
mutta sisältä ne ovat täynnä ryöstöä ja pahuutta.
Elämä voi mennä todella hyvin mutkikkaaksi.
Näköjään Jeesuksen aikana nämä asiat piti tuoda esille, -
niin että opetuslapset kuulivat, että tähän suuntaan ei sovi mennä.
Markuksen evankeliumin 7. luvussa -
fariseukset ja kirjanoppineet kysyivät Häneltä: -
"Miksi opetuslapset eivät vaella vanhinten perinnäissäännön mukaan,
vaan syövät leipää epäpuhtailla käsillä?"
Jeesus vastaa tähän: -
"Oikein Esaias on ennustanut teistä, ulkokullatuista..."
"Tämä kansa kunnioittaa minua huulillaan, -
mutta heidän sydämensä on minusta kaukana; -
mutta turhaan he palvelevat minua opettaen oppeja, -
jotka ovat ihmiskäskyjä."
Sellaisia rajoituksia varmasti ihmisille helposti syntyy, -
miten pitää seurata Jumalan tahtoa.
Jopa sananparret ja käytöstavat muotoutuvat niin ahtaiksi, -
että ulkopuolisen on hyvin vaikeaa ymmärtää kaikkea sitä, -
mitä on jo totuttu tekemään.
Jeesus haluaa vapauttaa niitä totuudellansa.
Kun fariseukset tulivat Hänen luokseen, -
niin he monesti kiusoittelivat Jeesusta ja kysyivät, -
oliko miehen lupa hyljätä vaimonsa.
Niin Jeesus vetosi Kirjoituksiin, mitä Mooses oli heille säätänyt.
Sitten Jeesus sanoi, että heidän sydämensä kovuuden tähden -
Hän kirjoitti säädöksen, että oli lupa erota puolisosta.
Sitten Hän tiukentaa tilanteen sanomalla, -
että kaksi tulevat yhdeksi lihaksi.
Eivät he enää ole kaksi, vaan yksi liha.
Minkä Jumala on yhdistänyt, sitä älköön ihminen erottako.
Hän monesti sanoi kesken puhettaan: tämä paha ja aviorikkojasukupolvi.
Ihmisen heikkous ja erimielisyydet ovat varmaan usein syynä siihen, -
miksi etsitään syytä olla -
vapaammin ja paremmin, irrallaan puolisosta.
Jätetään perhekin ja lähdetään pois siitä yhteydestä.
Jeesus varoitti siitäkin -
ja sanoi monista muista asioista, mm. veronkannosta: -
"Antakaa keisarille se, mikä keisarin on ja Jumalalle se, mikä Jumalan on.
Omaisuuden ja rahan käytöstä Jeesus tällä tavalla opetti.
Näin nimenomaan silloin, kun fariseukset ja kirjanoppineet -
yrittivät saada Jeesusta sanoistaan kiinni, -
eli että Jeesus puhuu vastoin oikeutta.
Kuitenkin niistä valheista Jeesus halusi vapauttaa ihmisiä -
Jumalan tahdon suuntaan.
Erikoista oli, kun Hän sanoi, -
että ihmisten puheitten jokaisesta sanasta pitäisi tehdä tili.
Niistä sanoista näet kerran meidät koetellaan.
Siksi siis jokaisesta sanasta tulee tehdä tili tuomiopäivänä.
Sellaiseen kuuliaisuuteen ja varovaisuuteen -
Jeesus tahtoi ohjata seuraajansa.
Siihen Hän antoi hyvän neuvon -
- ja antaa nykyäänkin - Raamatun Kirjoitusten perusteella.
Johanneksen 8. luvussa Jeesus sanoi Häneen uskoville juutalaisille:
"Jos te pysytte minun sanassani, -
niin te totisesti olette minun opetuslapsiani; -
ja te tulette tuntemaan totuuden, ja totuus on tekevä teidät vapaiksi".
Monissa tilanteissa, uutisissa, ihmisten keskusteluissa -
aina korostetaan vapautta, mutta mihin se perustuu?
Perustuuko se Jumalan suunnittelemaan vapauteen -
vai perustuuko se siihen vapauteen, -
jossa ihminen itse määrittelee vapauden rajat?
Kun Jeesus sanoo, että totuus on tekevä teidät vapaiksi, -
niin Jumalan valitun kansan, juutalaisten, reaktio oli hyvin jyrkkä.
"Me olemme Aabrahamin jälkeläisiä -
emmekä ole koskaan olleet kenenkään orjia."
Usein ihmiset myös ajattelevat, että eivät he niin syyllisiä ole, -
kun eivät poikkea normaali elämäntavoista.
Jeesus sanoo näille Aabrahamin jälkeläisille, -
että he kyllä ovat Aabrahamin jälkeläisiä, mutta sitten Hän sanoo: -
"Totisesti, totisesti minä sanon teille: -
jokainen, joka tekee syntiä, on synnin orja."
Niillä ihmisillä, joilla synnintunto -
Jumalan Sanan totuuden kuulemisen/ lukemisen yhteydessä herää, -
tuleekin ilmi se todellisuus, -
että ihminen ei olekaan oman onnensa seppä.
Todellisuus onkin, että monista synneistä ei pääse, -
kuin Jumalan Sanan -
ja Pyhän Hengen pyhittävän voiman avulla.
Jumalan Sanan totuus tekee vapaaksi, -
mutta usein vasta anteeksiantamuksen kautta.
Jumalan Sanan totuuden ja Jumalan armon välinen todellisuus -
pitäisi aina muistaa ja sen varaan rakentaa.
Hän sanoo, että jos Poika tekee teidät vapaiksi, -
niin te tulette todellisesti vapaiksi.
Tässä on uskon suurimpia salaisuuksia sikäli, -
että jotkut eivät halunneet Jeesuksen totuutta kuunnella.
Se tuntui heistä niin vaikealta olla kuuliainen -
tai alistua Jumalan tahtoon, niin kuin Jeesus sen toi esille.
Jeesus sanoo: "Minä tiedän, että te olette Aabrahamin jälkeläisiä; -
mutta te tavoittelette minua tappaaksenne, -
koska minun sanani ei saa tilaa teissä."
Uskon, että nykyäänkin loukkaantuminen Jeesukseen -
Hänen totuutensa tähden on eräs sellainen kiusa, -
joka monia uskovia tänäkin päivänä häiritsee.
Tuntuisi todelliselta elää, niin kuin toiset elävät -
siinä omavanhurskaudessa -
tai siinä ulkokultaisuudessa, josta tämä opetukseni kertoo.
Jeesus meni vielä pidemmälle: Hän tyhjensi pyhäkön.
"Minun huoneeni on kutsuttava kaikkien kansojen rukoushuoneeksi.
Mutta te olette tehneet siitä ryövärien luolan."
Monenlaista muutakin tapahtumaa ja asiaa hoidettiin -
jo Jeesuksen ajan temppelissä.
Uhrieläinten myymistä ja monta muuta asiaa siellä hoidettiin.
Siinä meni mitta Jeesuksen vastustajilta vähän ylitse.
Markuksen evankeliumin 11. luvussa sanottiin sanat: -
"Minun huoneeni on kutsuttava kaikkien kansojen rukoushuoneeksi."
Te olette tehneet siitä ryövärien luolan."
"Ja ylipapit ja kirjanoppineet kuulivat sen ja miettivät, -
kuinka saisivat Hänet surmatuksi; -
sillä he pelkäsivät Häntä, koska kaikki kansa oli hämmästyksissään -
Hänen opetuksestansa."
Vastustus rupesi siis olemaan hyvin voimakasta.
Päätöksiä näistä asioista oltiin valmiita tekemään monista syistä.
He seurasivat Häntä jatkuvasti -
yrittäessään vääristä sanoista saada Hänet ansaan.
Tuo ilmenee varmasti hyvin paljon -
ihmisten Jumala-suhteessa.
Kun he kuuntelevat puheita ja opetuksia, -
niin siinä helposti tulee erimielisyyksiä, -
jos Jumalan antama uskon kasvu on vähän eri tasolla -
tai ei tunneta opetettavaa tai julistettavaa Jumalan Sanaa.
Silloin tulee mieleen, -
että ei ole niin tarpeellista olla kuuliainen kirjain kirjaimelta, -
jos lain alle joutuu, koska kirjain kuolettaa, henki tekee eläväksi.
Jeesus sanoo toisaalla: "Ne sanat, -
jotka minä olen teille puhunut, ovat henki ja ovat elämä."
Hän oli täynnä armoa ja totuutta.
Se armo sisälsi sen, että oli totuus, -
jonka varassa oli mahdollista armoa pyytää -
ja armossa sitten elää puhdistettua elämää.
Tässä kaikessa oli kirjanoppineilla ja fariseuksilla tarkoitus -
monella lailla väijyen saada Hänet sanoistaan ansaan.
Siinä oli verorahoistakin puhe.
Mikä keisarin on, se keisarille. Mikä Jumalan on, se Jumalalle.
Näin Jeesus halusi antaa kuuliaisuuden -
sekä maalliselle esivallalle että myös Jumalalle.
Kun lait ovat Jumalan Sanan mukaisia, -
niin sehän menee yksiin, koska Jumala on esivallan asettanut.
Meilläkin on Raamattu aikanaan ollut pohjana -
lakikirjallemme, Suomen valtakunnan laille.
Mutta edelleen siihen, -
mitä ulkokultaisuus sisältää.
Vastustajat hyökkäsivät hyvin voimakkaasti -
Jeesuksen ihmetekoja vastaan.
He kysyivät, millä vallalla Hän näitä tekee.
Kuka on antanut Hänelle vallan näitä tehdä?
Jeesus Kristus vetosi siihen, -
oliko Johannes Kastajan kaste -
taivaasta vai ihmisistä.
Tuo parannuksen kehotus: "Tehkää parannus."
Tämä tavallaan paljasti myös sen, -
että kirjanoppineet, fariseukset, ylipapit -
eivät olleet tehneet parannusta, -
vaikka muu osa kansasta oli tullut kasteelle ja tehnyt parannuksen.
Johannes oli valmistanut Jeesukselle tietä -
juuri totuuden julistamisen ja parannuksen teon kautta ihmisille.
Nyt kävikin niin, että ylipapit, fariseukset ja kirjanoppineet -
eivät olleet kuunnelleet Johannesta sillä aralla tunnolla, -
että he olisivat tehneet parannusta.
Jeesus vetosi tässä siis siihen, -
oliko Johanneksen kaste taivaasta vai ihmisistä.
Siihen he sanovat: "Emme tiedä."
Siksi ei Jeesuskaan vastannut.
Ei Hänenkään ollut sitten syytä sanoa, -
millä vallalla Hän näitä ihmetekoja tekee.
Edelleen taistelut fariseusten ja kirjanoppineiden välillä -
tulivat kiivaammiksi, kun Jeesus sapattina paransi ihmisiä.
Sitten Hän kysyi, kumpi on luvallista sapattina: -
hyvääkö tehdä vai pahaa?
Siinä yhteydessä Jeesus loi vihassa silmänsä heihin, -
kun siellä oli sairas mies.
Jeesus paransi tuo sairaan näiden edessä, -
jotka Häntä tuolla lailla kiivaasti vastustivat.
Jeesus pyysi tätä, jonka käsi oli kivulias eikä ojentunut, -
ojentamaan kätensä, ja käsi tuli terveeksi.
"Ja fariseukset lähtivät ulos -
ja pitivät kohta herodilaisten kanssa neuvoa häntä vastaan, -
surmataksensa hänet."
Siis koko tuo sen ajan hengellinen valtaa pitävä -
johto eli ylipapit, kirjanoppineet ym. -
sekä nimenomaan fariseukset vastustivat.
Yhdessä nämä olivat jo niin voimakkaasti suunnitelleet -
ja valmistelleet tätä niin, -
että aikaa myöten oli luonnollista, että he sen toteuttivat.
Markuksen evankeliumin 14. luvussa edelleen: -
"Ja he veivät Jeesuksen ylimmäisen papin eteen, -
jonne kaikki ylipapit ja vanhimmat ja kirjanoppineet kokoontuivat."
"Mutta ylipapit ja koko neuvosto etsivät todistusta Jeesusta vastaan -
tappaaksensa hänet..." He ottivat siis lopulta Jeesuksen kiinni -
kuulustellakseen ja surmatakseen Hänet.
Jeesuksen Sana oli niin terävä heille -
parannuksen tekoa varten.
Oliko kuusi vai seitsemän kertaa, kun Jeesus sanoi: -
"Voi teitä, te kirjanoppineet ja fariseukset, kun te ette näe, -
te ette näe ja te ette näe." Ja näin olisi pitänyt tehdä.
Esimerkit kyllä löytyvät Sanasta, mutta nyt mennään eteenpäin.
Nimittäin Jeesus varoitti ja sanoi vielä sellaisen asian, -
joka on Vanhassa testamentissa usein toteutunut.
Jeesuksen aikana ja alkuseurakun- nankin aikana toteutui osittain -
ja näiden vuosisatojen ja vuosituhansien aikana -
Jeesuksen jälkeen maan päällä se on toteutunut.
Hän opetti, että ellei ole kuuliaisuutta, -
vaan on sitä ulkokultaisuutta, -
niin Jumalan valtakunta otetaan pois.
Se on Matteuksen 21. luvussa.
On ihmeellinen asia, kun Hän sanoo: -
"Se kivi, jonka rakentajat hylkäsivät, on tullut kulmakiveksi;"
"Sentähden minä sanon teille: -
Jumalan valtakunta otetaan teiltä pois ja annetaan kansalle, -
joka tekee sen hedelmiä."
Sen Hän sanoi siinä yhteydessä, -
kun Häntä jo suunniteltiin vietäväksi, -
että Häneltä saadaan se perintö eli Jumalan suunnitelmien toteutuminen.
Kun he tappavat, he saavat Häneltä sen perinnön.
Jeesus opettaa tästä: -
"Mutta viimein hän lähetti heidän luokseen poikansa sanoen: -
'Minun poikaani he kavahtavat'.
Mutta kun viinitarhurit näkivät pojan, sanoivat he keskenänsä: -
'Tämä on perillinen; tulkaa, tappakaamme hänet, -
niin me saamme hänen perintönsä'. Ja he ottivat hänet kiinni -
ja heittivät ulos viinitarhasta ja tappoivat.
Kun viinitarhan herra tulee, mitä hän tekee näille viinitarhureille?"
Tämän Jeesus puhui ylipapeille, kirjanoppineille, fariseuksille.
Nämä Jeesuksen sanat he huomasivat.
Eivät he silti ihan perille asti huomanneet, vaan sanoivat: -
"Nuo pahat hän pahoin tuhoaa -
ja vuokraa viinitarhan toisille viinitarhureille, -
jotka antavat hänelle hedelmät ajallansa".
Siihen Jeesus sanoo sitten: -
'Se kivi, jonka rakentajat hylkäsivät, on tullut kulmakiveksi;'
Totuus olisi tehnyt heidät vapaiksi, -
mutta he olivat niin pitkälle jo tuomionsa suunnitelleet, -
että tämä Sana kävi toteen: Jumalan valtakunta otetaan teiltä pois -
ja annetaan kansalle, joka tekee sen hedelmiä.
Tämä Jeesuksen seuraajien herätys, varsinkin helluntaisaarnan jälkeen, -
sitä kuunnellessa ja sen jälkeen. Voisi jo ajatella, -
että tämä koettelee jokaista sukupolvea Jeesuksen jälkeen.
Kaikki tämä: onko julistus, onko elämä ulkokultaista.
Joutuuko Jumala antamaan sen Jumalan valtakunnan ulkopuolelle, -
missä uskovat kokoontuvat tai uskonnolliset kokoontuvat?
Armahda, Jeesus, Suomen kansaa, Suomen eri kirkkokuntia -
ja hengellisiä kokoontumisia, että kaikki tämä puheena ollut -
voisi ollakin vain historiaa eikä nykypäivää.
Näin pyydämme Herramme Vapahtajamme Jeesuksen nimessä.
Armahda, Herra, Suomen kristittyjä. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare