Jeesuksen opetuslapsena, -
ja nyt kristityn sota-asu.
Mitähän taisteluita varten tällaisia sota-asuja voisi tarvita?
Me tiedämme, että Efeson seurakunta oli, -
Paavalin pitkään, Jumalan avulla valmistama, sellainen seurakunta, -
jossa oikeastaan seurakuntien perusasiat hyvin tulevat näkyviin.
Tämän kirjeen loppuosa sisältää jotakin Jumalan voimasta.
Me usein, vähän erilaisten elämän- paineiden alle alistuneet ihmiset, -
emme tule ajatelleeksi sitä, -
kun taistelemme kristinuskon sisällön toteutumiseksi omassa elämässä -
ja niissä yhteisöissä, perheissä tai vastuutehtävissä missä olemme.
Kyllä siellä taisteluita tapahtuu.
Kun ajattelemme ihmisten välisiä ristiriitaisuuksia, -
niin voisiko siinä olla myöskin sielunvihollisen halua -
jakaa erilleen ihmiset, erilleen erilaiset seurakunnat -
ja kirkkomuodostelmat.
Kun tulee tällaista jakautumista, se ei ole Jumalan tahto laisinkaan.
Uskon, että jos kristitty lähtisi, -
ei voi niin sanoa, että jonkun lain alle, tai on velvollisuus, -
mutta viisaus on oikein hyvä lahja Jumalalta.
Nimittäin tässä puhutaan taistelusta.
Ef. 6:12 "Sillä meillä ei ole taistelu verta ja lihaa vastaan, -
vaan hallituksia vastaan, valtoja vastaan, -
tässä pimeydessä hallitsevia maailmanvaltiaita vastaan, -
pahuuden henkiolentoja vastaan taivaan avaruuksissa."
Nyt tultiin sellaiselle alueelle, josta ei yleensä puhuta, -
vaikka kauhean paljon kirotaan.
Kyllä perkeleet ja saatanat lentävät ilmassa, -
tai sitten niitä on muokattu joihinkin hyvin ikäviin sanoihin.
Kuitenkin kiroilu on juuri jollain tavalla, jollain tasolla -
alistumista siihen, että nämä ovat jollain tavalla olemassa.
Isä meidän -rukouksessa on niin lyhyesti; päästä meidät pahasta.
Siinä ei puhuta taisteluista, -
vaikka koko rukous perustuu käskyihin.
Siinäkin jo taistellaan.
Kun ajatellaan ihan lyhyesti alkua 'Isä meidän, joka olet taivaissa, -
pyhitetty olkoon Sinun nimesi.
Älä turhaan lausu Herran, Sinun Jumalasi nimeä.'
Rukoilemme siis, että varjeltuisimme tästä.
Entä sitten kohta; Isä meidän, joka olet taivaissa?
Tuo on ainoa Jumala, jolle meidän on tehtävä tili.
Siis ensimmäisellä käskyllä ja toisella käskyllä, -
ja Isä meidän, joka olet taivaissa, pyhitetty olkoon Sinun nimesi.
Tulkoon Sinun valtakuntasi.
Tuokin liittyy kolmanteen käskyyn; -
muista pyhittää lepopäiväsi.
Jeesus ja Jeesuksen aikana, -
ja juutalaiset sapatin vietossa, -
rajasivat elämän niin, -
että Jumalan valtakunta sai selkeän muodon päivittäisessä elämässä, -
koska lepopäivä on yksi Jumalan valtakunnan asetus.
Me menemme hyvin vaikeaksi, jos lähdemme miettimään, -
että Jumala ensin kirjoittaa Sanansa meidän sydämiimme niin, -
että ajattelemme, luemme, kuulemme Jumalan Sanaa -
ohjaamassa meitä Jumalan tahtoa tuntemaan ja tottelemaan.
Kristillinen elämäntyyli ei ole se, joka ei välitä asioista, -
ja Jumalan totuuksista.
Silloin ei olla taisteluissa lainkaan, kun eletään kevytkeitosta.
Se keitos, mitä me sitten syömme ja juomme, -
on yleinen tyyli olla kristitty.
Ilman sitä, että tuo taistelu olisikin elämäntyylejä, -
jotka vihollinen on saanut aikaan vastoin Jumalan tahtoa.
Ajattelen monesti eräiden elämänalueiden kohdalla, -
mitä Luther on niistä opettanut.
Esimerkiksi kymmenestä käskystä ja Isä meidän -rukouksesta.
Hän esimerkillisesti rukoili joka päivä -
tuon Isä meidän -rukouksen.
Jos ajattelemme, että 'tapahtukoon Sinun tahtosi -
myös maan päällä niin kuin taivaissa', -
niin mikä estäisi Jumalan tahdon toteutumista maan päällä?
Se, että sellaiset ihmiset ohjaavat, -
ei ainoastaan kodeissa lapsiansa ja toinen toisiansa, -
vaan tässä yhteiskunnassa elämäntyyliä, -
mediaa ja erilaisia uutislähteitä ja sen lisäksi hallintoa.
Minkä esimerkin he antavat?
Silloin kun ajatellaan, että ei ole taistelu lihaa ja verta vastaan -
kuka sitä pyytäisi, että tapahtukoon sinun tahtosi -
myös maan päällä niin kuin taivaissa.
Sitoutuisi siis siihen tahtoon, mikä on ilmoitettu Sanassa.
Ellei sitouduta, meitä hallitsevat hallitukset, vallat, valtaistuimet.
Ne ovat Jumalaa vastaan olevia hallintomalleja.
Tai sitten perheen sisäistä auktoriteettia käytetään väärin.
Silloin tuo taistelu ei ole lihaa ja verta vastaan.
Siellä onkin taistelun vääristymät tulleet -
Jumalan Sanan vastaisesta yhteiskuntamallista.
Siis maailmallisesta elämänmuodosta, -
jossa kaikki tuo, mitä tässä sota-asusta opetetaan, -
ohjaisivat meitä näkemään sen, -
miten suojautuminen ääriasioita vastaan toteutuu, -
ja tulee todeksi.
Ef.6:10: "Lopuksi vahvistukaa Herrassa ja -
hänen väkevyytensä voimassa."
Opetuslapsille puettiin Voima korkeudesta.
Se ei ole omavoimaisuutta sen jälkeen, -
vaan se on Jumalan Hengen antamaa viisautta ja johdatusta, -
ja oikein elämän arvioimista.
Ef. 6:11 "Pukekaa yllenne Jumalan koko sota-asu..."
Jumala siis valmisti.
Tämän Paavali löysi ja oli kokenut seurakunnassa, -
että täytyy suojautua sitä maailman henkeä vastaan, -
jossa uskova helposti lähteekin opetuslapsena -
elämään täysin sydämin hyvin maailmallista elämää, -
mitä naapurissa eletään.
Se Sana täällä vielä, Ef. 6:11:
"...sota-asu voidaksenne kestää perkeleen kavalat juonet."
Langenneiden enkeleiden päätarkoitus oli -
ensin Jeesuksen kukistaminen.
Jeesusta kiusattiin useita kertoja.
Kun Hän oli paastonnut 40 vuorokautta, Hänellä oli nälkä.
Siinä kiusaaja sanoo, että muuta nuo kivet leiviksi, -
jos olet Jumalan poika.
Jeesus sanoo, että ei ihminen elä ainoastaan leivästä, -
vaan jokaisesta Sanasta, joka Jumalan suusta lähtee.
Tällainen tuo taistelu oli. Hän vetosi Jumalan Sanaan eikä leipään, -
maanpäällisen elämän, sillä ajalliset ovat näkyväisiä, -
ja näkymättömät ovat ikuisia.
Jumala loi Sanallansa näkyväiset ja näkymättömät.
Näkymättömät, Jumalan Sanan todellisuudet, ovat ikuisia.
Ennen kuin taivas ja maa katoavat, ei Sanasta eikä laista katoa, -
yksikään kirjain, ainoakaan piirto, ennen kuin kaikki on tapahtunut.
Jumalan Sana on kestävä perustus.
Tuo taistelu henkivaltoja vastaan, -
onkin langenneita enkeleitä, enkeliruhtinaita ja demoneja vastaan.
Silloin, kun ollaan tämmöisessä ihmistä vahvemmassa, -
täytyy saada Jumalan vahvuus, jota ihmisessä ei ole.
Jumala kasvattaa sen vahvuuden, -
jotta uskossa voi sitä sota-asua käyttää ja olla suojassa.
Ef. 6:13 "Sentähden ottakaa päällenne Jumalan koko sota-asu, -
voidaksenne pahana päivänä tehdä vastarintaa -
ja kaikki suoritettuanne pysyä pystyssä."
Täällä on muutama asia, jotka eivät toteudu.
Ef.6:14 "Seisokaa siis kupeet totuuteen vyötettyinä..."
Nyt jos ajatellaan maailmassa totuutta, -
niin totuutta salatuimpaan saakka meidän tulisi elää.
Silloin se on Jumalan Sanan mukaisen totuuden mukaan elämistä.
Silloin Jeesus on tienä ja totuutena.
Kaikki viisaus ja ymmärrys on kätkettynä -
Jeesuksessa Kristuksessa.
Hän toi Isän täydellisen totuuden maanpäälle.
Ef. 6:14 "... ja olkoon pukunanne vanhurskauden haarniska."
Sen Jeesus tuli täyttämään ristin kuolemassaan, -
vuodattamaan tuon sovitusverensä ristin kuolemassa.
Hänet haavoitettiin ennen kuolemaa käsistä ja jaloista, -
kyljestä ja selästä. Joka puolelta tihkui verta.
Silloin tuo Jeesuksen ristinuhri, -
tuo verenvuodatus syntien anteeksiantamiseksi tuotti sen, -
että me saamme pyytää anteeksi syntejämme ja rikkomuksiamme, -
ja meille annetaan se puhtauden haarniska, -
anteeksiantamuksen suojavarustus, -
jossa ei ole tahraa eikä ryppyä. Siinä on kestävyys.
Kun Jeesuksen puhdistus tapahtuu, niin ei ole mahdollistakaan -
enää vanhurskauden haarniskan lävitse vihollisen ylettyä.
Ef 6:15 "ja kenkinä jaloissanne alttius rauhan evankeliumille."
Kun uskovasta ajatellaan, että hän olisi rauhan ruhtinaan jälkeläinen.
Ja kun Jeesus antaa rauhan, joka on kaikkea ymmärrystä ylempänä, -
niin käytännössä tuo rauha voi myös tulla tilanteessa, -
jossa 12-13 ihmisen ryhmä on täysin rauhaton.
Olimme matkalla evankeliumin työtä varten Moskovaan ja -
Novgorodissa tuo 13 ihmisen ryhmä kaipasi levähdystä, -
että olisi voimia ja elämän sisältöä niin paljon, -
että voisimme sen tehtävämme suorittaa Moskovassa.
Päädyttiin bussissa, jo ennen Novgorodin hotelliin tuloa, -
että nyt on meidän syytä rukoilla ja ylistää, -
että voimamme vahvistuvat tuota matkaamme varten.
Menimme kokoontumishuoneeseen.
Se oli venäläinen hotelli, en muista nimeä eikä se ole tarpeen, -
suuri hotelli, jossa oli kokoontumishuone, -
johon keräännyimme rukoilemaan, laulamaan ja ylistämään.
Kuinka ollakaan, ihmisiä rupesi tavattomasti väsyttämään.
Osa sanoi, ettei tule mitään. Ei muutama laulu ole ylistystä.
Ei lähde laulu eikä rukous.
Tuossa yhteydessä tuli minulle sydämeen ajatus, -
että pitäisi sanoa se neuvo, mitä Jeesus sanoi 70:lle, -
kun Hän lähetti opetuslapsia -
edeltään sinne, minne oli suunnitellut menevänsä.
Hän sanoi heille neuvon; "kun menette johonkin taloon, -
sanokaa rauha tälle talolle."
Minulle ajatuksiin muistutettiin Jeesuksen sanat.
Sanoin tälle eteläkorealaiselle matkanjohtajalle, -
että minulle muistutettiin, -
että tuo Sana, "sano rauha tälle talolle", pitäisi nyt sanoa.
Hän rohkaistui heti, ja sanoi, että sano nyt.
Minä kun sanoin tuon Sanan, niin et voi ymmärtää.
Olikohan venäläisessä hotellissa rauhaa vastaan olevia elämänmuotoja.
Tuskin se usein oli rukoukseen käytetty paikka niihin aikoihin.
Ehkä jotain täysin päinvastaista.
Joka tapauksessa sinne tuli sellainen täysi lepo ja rauha, -
että rukoukset alkoivat, ylistykset alkoivat -
ja sitä kesti pidemmälle, iltamyöhään asti.
Sana tuli muistuttamaan, mitä pitäisi tehdä taistelussa.
Ystävä, siinä varmasti rukoilimme syntien anteeksiantamusta.
En muista, rukoilimmeko sota-asua.
Se on monesti unohdettu, vaikka siinä on Jumalan voima, koko sota-asu -
taisteluita varten.
Ef. 6:15 "ja kenkinä jaloissanne alttius rauhan evankeliumille".
Jalat meillä tosiaan oli ja kengät, alttius viedä sitä sanomaa -
Moskovaan ja maanalaisiinjuniin ja kaduille.
Meillä oli paljon lyhyitä traktaattikirjoitelmia vihkosissa -
ja oli myöskin venäjänkielisiä Uusia testamentteja.
Paljon niitä jaettiin ja osalla oli kielitaitoa evankelioida.
Meillä oli nuo kengät jalassa, halu mennä.
Ef. 6:16 "Kaikessa ottakaa uskon kilpi, -
jolla voitte sammuttaa kaikki pahan palavat nuolet,"
On merkillistä, että herätyksen aikana 1970- luvun lopussa -
oli sellainen aika, jolloin monella ihmisellä oli kiputiloja.
Oli päänsärkyä, vatsasärkyä ja niveliä sekä jäseniä särki.
Jumalan antama tehtävä oli, että monesti vain sidoin -
sillä Jeesuksen Sanalla, Matt. 18:18, -
"...kaikki, minkä te sidotte maan päällä, on oleva sidottu taivaassa, -
minkä te päästätte maan päällä on oleva päästetty taivaassa."
Koko jae on tämän sisältöinen.
Monesti kipua kohtasin niin, että 'Jeesuksen Kristuksen nimessä -
minä sidon nyt sinut kipu ja kivun syyt'.
Sitten päästin, "minkä päästät maan päällä on oleva päästetty taivaassa".
"Päästän sinut tämän kivun alta pois", ja aina Jeesuksen Kristuksen nimessä.
Hänen Sanansa on kokonaan totuus.
Hyvin monesti voisi sanoa, että välillä oli tällainen armoitus -
useiden vuosien aikana.
Se todellisuus, joka tällä tavalla näyttäytyi,-
oli se usko Jumalan Sanaan, -
ja toimiminen sen mukaan tuotti voiton.
Ef. 6:17 "ja ottakaa vastaan pelastuksen kypäri ja -
Hengen miekka, joka on Jumalan sana."
Ottakaa vastaan pelastuksen kypäri.
Tuo ajatus jää liian usein arkiasioissa, -
että olen Jeesuksen Kristuksen oma opetuslapsi.
En elä enää kokonaan sydämestäni tästä maailmasta -
pikemminkin erotettuna maailmasta.
Elämänpiirissä, jota elämme, elämme todella -
mutta maailman ajatusmaailma, se hallitsee niin äkkiä uskovan.
Silloin pelastuksen kypäri. Kuka minä Jumalan valtakunnassa olen?
Jeesuksen kalliisti lunastama, itselleen ostama -
ei enää maailman alkeisvoimien alaisuudessa, maailman tyyliin elävä.
Vaan irrallaan siitä tyylistä, mitä maailmassa eletään.
Usein ajattelematon, puoli huolimaton syntielämä siinä mukana.
Väärät puheet, väärät teot.
Ja sitten on Hengen miekka, joka on Jumalan Sana.
Jeesus vastusti vihollista Sanalla.
Silloin, kun tuo Sana elää meidän sisimmässämme, -
niin Jumalan Henki puolustajana, Pyhä Henki voi muistuttaa, -
missä kohdassa ollaan menossa.
Muistan erään ystävän, jolta paljon opin ymmärtämään -
Pyhän Hengen voimaa ja erilaisia armolahjojakin.
Ymmärsin ja myöhemmin, kun Jumala halusi niitä käyttää, -
niin halusin olla mukana siinä käytössä.
Ystävä, hänen esimerkki oli merkillistä kahvipöydässä, -
ruokapöydässä, istuskellessa, kävellessä, -
tilaisuuksien väliajoilla tai loputtua tai ennen tilaisuuksia.
Tuolla Ceylonilaisella Beryl Wickramaratnella -
kulki aina ne Raamatun asiat ajatuksissa.
Hän kyllä vietti sapattia perjantaina, kun huomasi, -
että kristityt kokoontuvat Suomessa lauantaisin ja sunnuntaisin.
Hän halusi olla valmiina yksinään koko tuon päivän -
elävän Jumalan kanssa.
Hän ei ottanut ketään siihen rinnallensa sinä päivänä.
Yksin halusi rukoilla, ylistää ja -
Sanan kanssa rakentaa sitä Herran yhteyttä.
Ef. 6:17 "Ottakaa vastaan pelastuksen kypäri,-
ja Hengen miekka, joka on Jumalan sana."
Jumalan Sana, jota Pyhä Henki muistuttaa, niin kuin sanotaan, -
Pyhän Hengen tärkein tehtävä on muistuttaa, kuka Jeesus Kristus on.
Eikö myös yhtä hyvin, keitä me Jeesuksen Kristuksen omina olemme.
Näin Pyhä Henki voi muistuttaa myös niitä Sanoja oikeisiin kohtiin, -
missä tuo maailmasta erillään olo toisikin siihen tilalle -
sen oikaisun, mitä maailma ei tunne.
Epäuskossa olevat ihmiset ei tunne.
Tuo ystävä Beryl Wickramaratne oli monta kertaa niin kuin -
kävelevä Raamattu.
Hänellä oli Sanat mukanaan eri elämäntilanteissa.
Se oli ikään kuin opetuslapsena kuuntelemista, hänen keskustelunsa.
Sitten Ef. 6:18 "Ja tehkää tämä kaikella rukouksella ja anomisella..."
Jumalan voiman sota-asu on myös, että Jumala on Henki, -
ja Häntä rukoilevien tulee rukoilla hengessä ja totuudessa.
Eli tuo Pyhän Hengen olemus on rukouksen henki, -
ylistyksen ja kielillä laulamisen Henki.
Hengessä rukoilla ja ylistää.
Silloin Jumalan Hengen rukous voi olla hyvin uskonhenkistä rukousta -
näitä demonivoimia, hallituksia, valtoja ja valtaistuimia vastaan -
taivaan avaruudessa.
Siis ei ainoastaan ihmisissä voi nämä vastavoimat olla.
Ihmisten sukupuussa voi olla moniakin sellaisia väärin tehtyjä -
sukupolvesta toiseen, jonka sielunvihollinen on saanut aikaan.
Tai sitten joissakin tiloissa, vanhoissa kartanoissa, linnoissa -
sukupolvien myötä on voinut tulla sellaisia asioita, -
jotka raskauttavat tai estävät monia, jotka nyt siellä elävät.
Tai jossain järjestelmässä on mentykin -
isien perinnäissääntöjen mukaan kauan, -
joista Jeesus varoitti viisi eri varoitusta.
Kuinka ne voivatkin hallita jokapäiväistä elämää niin, -
että kuljemme sen totuudellisen Jumalan lapseuden ohitse -
ja Jumalan valtakunnan ohitse, jossa ei ollakaan -
niihin vääriin tapoihin, tottumuksiin ja säädöksiin alamaisia.
Enempi tulee kuunnella Jumalaa kuin ihmistä, eli Sana vapauttaisi.
Ystävä kallis, tuo sota-asu päivittäin -
jopa aamuin illoin, jos taistelu alkaa tulla -
olisi se Jumalan tarjous.
Siinä voi olla Isä meidän -rukous tai uskontunnustus.
Usein koimme ystävien kanssa, -
että jos päivän mittaan sanoi, 'minä uskon Jeesukseen Kristukseen',
niin tulee paljon sellaista tilaa, jota ahdistuksen alla usein tarvitsee.
Siunausta sota-asun käyttöön. Aamen.
Tekstitys: Satu Patovaara