Aiheena on sanoma miesten raamattupiirissä.
On erikoista, että miehiä näkee seurakunnissa suhteellisen vähän.
Mutta Raamattua tutkivia miestenpiirejä on pitkin Suomea.
Uskoisin, että ne olisivat elämän peruslähtökohta monille miehille, -
että he tutustuisivat Jumalan Sanaan yhdessä.
Muistan aikanaan ensimmäisessä papin paikassa -
vuonna 1975.
Olin Vartiokylän seurakunnan papiston apulainen alkuun -
ja sitten varamies eli kappalaisen sijainen.
Siinä miestenpiirissä oli kymmenkunta miestä mukana, -
mm. Veikko Hursti ja monia muita, jotka tunsivat Raamattua -
ja olivat elävässä uskossa Jeesukseen.
Siinä vähän nuorena miehenä, noin 25-vuotiaana, -
ihmettelin sitä, kuinka perillä nuo miehet olivat Raamatun eri asioista.
Oli sellainen tilanne, että joku Raamatun kohta -
osoitti esimerkiksi rahan käyttöä, kuinka Jeesuskin siitä opetti.
Ja monia Raamatun kohtia Vanhassa testamentissa myös.
Heillä oli heti monta Raamatun kohtaa mielessä ja muistissa.
He plarasivat Raamattua niin, että se löytyy tästä ja tästä.
Monella heillä oli muistikuva siitä, mistä asiat löytyvät.
Raamatun tunteminen oli elämäntapa.
Silloin, kun Jumalan Sanan totuus ja toisaalta ihmeellinen armo -
väärintekemisten jälkeen, jos ihminen katuu syntejään -
ja tekee parannusta, hylkää syntitottumukset, pyrkii niistä irti, -
niin silloin elämä uudistuu totuuden pohjalle.
Ajattelen monta kertaa näitä miehiä, osa on vieläkin elossa.
Kun tällainen miesten joukko on, -
siinä ei lähdetä turhia puhumaan, -
vaan tutkitaan, mikä elämässämme olisi oikea asenne eri asioihin -
Jumalan tahdon mukaan.
Tällaista elämän etsintää pitäisi olla perheissä.
Uskon, että naisilla tämä tapahtuu paljon herkemmin.
Onko niin, että poikavuosina ei ole sattunut niitä herätyksiä?
Herätykset ovat tulleet myöhemmin.
Näillä miehillä oli pitkä Jumalan tunteminen taustalla.
Olin nuorena pastorina oppimassa, -
että miehetkin ovat kiinnostuneita Jumalan tahdosta käytännössä -
ja kokoontuvat yhteen näitä tutkimaan.
Se, mitä tapahtui yhdessä miestenpiirissä, -
tavallaan rävähti kesken kaiken Jumalan ilmoituksena näkyviin.
Nimittäin jostain syystä meitä kutsunut ystävä -
oli päätynyt siihen, -
että Jeesuksen lopunajan Raamatunkohtia, -
viisi, kuusi kappaletta -
luettiin kahtena perjantaina peräkkäin, samat kohdat.
Meitä oli toisella kertaa viisi. Sillä kertaa oli neljä, -
kun tapahtui tällainen sanoman kohtaaminen.
Meistä jokainen luki n. 10 jaetta kerrallaan, ja toiset kuuntelivat.
Monta kertaa Jeesus tai Raamattu opetti, -
että usko tulee kuulemisesta, kuuleminen Kristuksen Sanan kautta.
Jotain tällaista siinä varmaan tapahtui, -
koska juuri, kun viimeiset jakeet oli luettu, -
siis kahteen kertaan aika lailla paljon eri perjantai-iltoina.
Minun oli pakko nousta ylös paikaltani seisomaan ja katsoa ylöspäin.
Ystävä rakas, näin Jeesuksen ehkä noin 100 metrin korkeudessa.
Hänestä lähti kaita alaspäin levenevä tie, -
ja ihmettelin, ettei kai ole kyse siitä, -
että Jeesus olisi tätä tietä pitkin tulossa alaspäin.
Tällainen vilahdus kävi mielessä.
Mutta näky muuttui erilaiseksi.
Vaikka nuo kolme muuta miestä istuivat siellä paikoillaan, -
näin heidät oikealla ja vasemmalla puolella itseäni -
seisomassa siinä vieressä.
Heidän takanaan oli ehkä satoja tai tuhansia ihmisiä molemmin puolin.
Ihmettelin, että mikä tällainen niin kuin esiintulo on, -
että kaikki me olemme siinä sitten kuin jonkinlaisena rivistönä.
Samantien rupesi valkoisuutta ja kirkkautta tulemaan -
jokaisen vaatteisiin ja koko olemukseen.
Ihmettelin katsoen, kun kaikille tuli sellaista kirkkautta.
Se siinä vähitellen lisääntyi.
Ihmettelin, että olemmeko kohta pumpulin keskellä.
Sellaista kirkkautta, valoisuutta.
Sitten tulin katsoneeksi ylös.
Ei siinä enää ollut kuin vajaa 50, ehkä 30 metriä, -
niin Jeesus oli tulossa.
Mielessä kävi heti, että hyvänen aika, onko tämä nyt se -
Karitsan häihin ylöstempaus.
Kaikille oli annettu ihmeellistä elämänmuutos kirkkautta -
ympärille ja omaan olemukseen.
Tuo jäi siinä kerrotuksi, että olemmeko niin lopunajassa, -
että onkin tämä Raamatun kuvaama kohta tapahtumassa.
Raamatussa puhutaan erikoisella tavalla, Luukkaan evankeliumissa -
luvussa 21, jakeesta 10 eteenpäin, näistä lopunajoista.
"Sitten hän sanoi heille: 'Kansa nousee kansaa vastaan -
ja valtakunta valtakuntaa vastaan, ja tulee suuria maanjäristyksiä, -
tulee ruttoa ja nälänhätää monin paikoin, ja taivaalla on oleva -
peljättäviä näkyjä ja suuria merkkejä.
Mutta ennen tätä kaikkea he käyvät teihin käsiksi ja -
vainoavat teitä ja vetävät teidät synagogiin ja heittävät vankiloihin -
ja vievät teidät kuningasten ja maaherrain eteen -
minun nimeni tähden. Ja näin te joudutte todistamaan.
Pankaa siis sydämellenne, ettette edeltäpäin huolehdi, -
miten te vastaatte puolestanne.
Sillä minä annan teille suun ja viisauden, -
jota vastaan eivät ketkään teidän vastustajanne kykene asettumaan -
tai väittämään.
Omat vanhemmatkin ja veljet ja sukulaiset ja ystävät -
antavat teidät alttiiksi; ja muutamia teistä tapetaan, -
ja te joudutte kaikkien vihattaviksi minun nimeni tähden.
Mutta ei hiuskarvaakaan teidän päästänne katoa.
Kestäväisyydellänne te voitatte omaksenne elämän.'" (Luuk 21:10-19)
Ystävä, hyvin erikoista on se, että 1900- luvulla -
kristittyjä vainottiin paljon enemmän kuin 1800 vuoden aikana.
Eli ei ainoastaan, että juutalaisten tuho tapahtui -
2. maailmansodan yhteydessä.
Kristittyjen Raamatun pohjalle rakennettu elämä, -
samalla lailla kuin juutalaisten elämä, -
on rakennettu Vanhan testamentin pohjalle.
Tuo Sana on luonnollista ihmistä vastaan.
Se tuntuu monesta vaikealta ymmärtää, lukea ja kuunnella.
On aina ollut Sanan vastustajia ja Sanan mukaan elävien vastustamista.
Mennään tähän, kun Jeesus sanoi, -
että jos teitä pilkataan ja pahoinpidellään, -
niin Häntä itseänsä, Jeesusta on ensin vainottu, pahoinpidelty ja surmattu.
Eli Hän varoitti tästä.
Sama asia on vielä Luuk. 21:25-28:
"Ja on oleva merkit auringossa ja kuussa ja tähdissä, -
ja ahdistus kansoilla maan päällä ja epätoivo, kun meri ja aallot pauhaavat.
Ja ihmiset menehtyvät peljätessään ja odottaessaan sitä, -
mikä maanpiiriä kohtaa; sillä taivaitten voimat järkkyvät.
Ja silloin he näkevät Ihmisen Pojan tulevan pilvessä -
suurella voimalla ja kirkkaudella.
Mutta kun nämä alkavat tapahtua, niin rohkaiskaa itsenne ja -
nostakaa päänne, sillä teidän vapautuksenne on lähellä."
Ihmettelin jälkeenpäin, että miksi minä nousin ja toiset istuivat.
Miksi minun piti katsoa ylöspäin ja nähdä tämä kaikki?
Eli, kun nämä alkavat tapahtua, -
niin rohkaiskaa itsenne ja nostakaa päänne, -
sillä teidän vapautuksenne on lähellä.
Niin monet aikain merkit alkavat olla ihmisille epävarmoja, -
uhanalaista ihmisen elämä.
Eikä korona ole lainkaan ollut yksi sellainen, -
jossa ihmisten olisi ollut turvallista elää.
Yhtenäiskulttuuri pohjois- ja länsimaissa -
ja monissa kehitysmaissa tuotti turvallisuutta kauan.
Vielä varmasti monilla on ajatus, että rauha, ei hätää missään.
Uskon, että juuri tuo niin sanottu miesten raamattupiiri, -
miesten rukouspiiri, sillä tuossakin piirissä rukoilimme -
maailman, Suomen ja henkilö- kohtaisten asioiden puolesta.
Myös joitakin armolahjoja Herra oli antanut niin, -
että kielten selityksessä tuli lisää ymmärrystä siitä, -
mikä on ajankohtaista juuri nyt.
Mutta kaikkeen tähän, kun näemme, että aika on muutoksessa, -
niin merkillistä on elämänhallinta, -
sodan jälkeisten sukupolvien elämänhallinta.
Muistan, kun Naantalissa perustin ystävien kanssa, -
vajaa kolme vuotta kestänyttä Armonlaakson Akatemiaa, -
tavallaan raamattukoulua.
Siinä yhteydessä ajattelin, että tämän täytyy olla -
seurakunnan ja yhteiskunnan yhteistä rakentumista.
Menimme sitten kaupunginjohtajan puheille ja sanoimme; -
"Mitä rukousaiheita teillä olisi antaa meille, -
kun hiljennymme Jumalan eteen raamattukoulussa?"
Hän vähän yllättyi, että nyt vähän uusi näkökulma työasioihin.
Mutta vähän ajan päästä sanoi: "Nuorperheet, lastenkasvatus ja -
kaikki se, mitä siinä ympärillä on lapsiperheillä ongelmaa.
Siihen on kyllä yhteiskunnan vaikea puuttua.
Siinä voisi olla eräs."
Kyllä hän puhui vanhuksistakin, -
koska sukupolvet vanhenevat Suomessa ja länsimaissa.
Nämä olivat sellaisia ohjeita, -
joissa tulee ihmeellinen vastuu miehille perheen päänä.
Vai onko muuttunut rakennelma niin, että Raamatussa kuvattu -
miehen osuus lasten kasvatuksesta onkin jäänyt vaimolle?
Se on suuri kysymys miessukupolville, itsellenikin.
Lapset jossain vaiheessa sanoivat, kun oli herätysaika, -
ainakin eräs heistä sanoi: -
"Silloin sinulla ei ollut minulle aikaa, kun olisi ollut tarpeen."
Nämä muutokset kasvatusjärjestelmässä, -
että koululaitos tai varhaiskasvatuksen antajat, -
lähinnä yhteiskunnan päiväkodit.
Niissähän on se periaate, ettei siinä oikeastaan, -
ellei se ole seurakuntapohjainen, niin hyvin vähän mitään Jumalasta.
Varsinkin 2000-luvulla aina vain himmenee ja himmenee -
elämän perustarkoitus.
Yhteiskunnan opetus Jumalasta aina vain heikkenee.
Silti vielä pieni raamattuopetus kouluissa, -
mutta hyvin vähän enää yhteiskunta huolehtii.
Silloin, kun kodit ovat sellaisia, ettei isä tai äiti ole kiinnostunut, -
jakamaan Jumalan tuntemista lapsilleen, siinä voi käydä niin, -
että lapsista kasvaa yhteiskunnan ja kodin vaikutuspiirissä sellaisia, -
jotka eivät oikeastaan kiinnitä huomiota elävään Jumalaan.
Varsinkin sen tähden, että niin sanottu kehitysoppi -
eli alkuräjähdyksen jälkeen kaikki on vain kehittynyt.
Ihminen muodostunut vähitellen, niin kuin polveutunut apinoista.
Nämä, Darwin ja Newton ja nämä ihmeelliset ihmiset, -
tavallaan ohjasivat koko länsimaisen sivistyksen siihen, -
että ainoa totuus on irrallaan Jumalasta ja Jumalan Sanasta.
Tällainen kehitysopin vääristymä -
ihmisen taustakulttuuriksi.
Se on sellainen valhe, jota voidaan sanoa.
Luoja on luonut kaiken kauniisti ja täydellisesti.
Jos Jumalan kuvaksi luotu alkaa elää sitä elämää, -
että en ole Jumalan kuvaksi luotu, minulla ei ole taivaallista Isää.
Raamattu on satukirja.
Jos tiedemiespiireissä aletaan menettämään tuo todellisuus, -
tai teologisissa tiedekunnissa -
henkilökohtainen suhde Jeesukseen Kristukseen ei tule kirkkaammaksi, -
niin silloin hengelliset yhteisöt heikkenevät niin paljon, -
että nyt olisi miesten aika löytää, kun yhteiskunta on sen hävittämässä.
Uskon Suomessa olevan kristillistä perinnettä vanhemmissa ikäluokissa.
Mutta kauhea kielenkäyttö lasten ja nuorten maailmassa.
Poikkeuksia on. Tietysti on oikeata lastenkasvatusta, -
mutta suureen vähemmistöön kaikki näyttää menevän.
Joku raamatuntutkimus tai kirkon sivistyksentutkimus, -
oli tutkinut kirkon tutkimuskeskuksen nelivuotiskirjassa aikaisemmin, -
kuinka moni alle 30-vuotias mies vielä uskoo -
Jumalan olemassaoloon ja Raamatun Sanaan.
Se oli aikaisemmin vain alle 20 prosenttia.
Myöhemmin, en tarkkaan lukuja muista, se oli muodostunut -
viimeisessä tutkimuksessa yli 30 prosentin.
Olisiko silti pojilla, poikalapsilla, nuorilla miehillä -
samaa etsintää, -
kun ihmiset yleensä etsivät elämässä tulevaisuutta ja toivoa, -
mutta hyvin maailmallisella tyylillä?
Varauksellisuutta, hyvinvointia varten omaisuutta -
ja oppineisuutta, inhimillistä viisautta.
Mutta ihmisviisaus panee paulan.
Oikeastaan Raamatun todistus siitä, että Kristuksen, -
meidän Vapahtajamme ja Herramme ymmärrys -
on sellainen, että kaikki tieto ja viisaus on kätkettynä Kristuksessa.
Jeesus välitti taivaallisen Isän elämänohjeet, selitti käskyt, -
jotka Mooses oli saanut aikanaan vuorella.
Jumala ilmestyi hänelle ja antoi elämän oikean sisällön -
nykyaikaa ja tulevaisuutta varten.
Jeesus sen vielä täsmensi.
Anteeksiantamuksen ja ihmisten välisen rakkauden pohjalle, -
mutta ennen kaikkea, että Jumala rakastaa.
Totuutensa ja armonsa kautta haluaisi ihmiset lähellensä, -
koska on Jumalan kuvaksi jokaisen miehen ja naisen luonut.
Siitä ei ihminen pääse koskaan irti, -
sillä rajakohtaaminen Jumalan kanssa kuitenkin tapahtuu kuolemassa.
Joko iankaikkiseen eroon Jumalasta, helvettiin -
tai sitten Jeesukseen Kristukseen uskovana -
iankaikkiseen elämään taivaaseen.
Meillä on kutsumus koko ajan.
Puolustaja, Pyhä Henki ilmaisee sen eräässä Raamatun kohdassa hyvin.
Kun Hän ilmoittaa sen Jeesuksen opetuksessa, -
että synti on se, ettei uskota Jeesukseen.
Se jakaa ihmiset kahtia myös ikuisuusmielessä.
Ellei uudestisyntymistä, uskoa synny, uskoa Jeesukseen synny, -
ihminen on koko ajan menossa kohti kadotusta, ikuista eroa Jumalasta.
Nyt miessukupolvi, joka tätä katsoo, meillä on vastuu.
Ei ainoastaan perheestä, lähiympäristöstä, -
maan hallitsemisesta, siitä ettei Jumalaa unohdeta, -
sillä koko Suomen hyvinvointivaltion tausta, pohja -
on kristinuskon sävyttämä pohja, -
jossa alun perin luterilainen kirkko on ollut suuri tekijä.
Onko vielä?
Jos Jeesus on kulmakivenä julistuksessa ja elämässä -
pastoreilla ja hallintokunnilla, kirkkovaltuustot ja -neuvostot -
ja työntekijäpiiri.
Kaikki se järjestelmä, jossa Jeesus Kristus ei saa hallita -
on ajallista elämää vahingoittavaa uskonnollisuutta.
Siksi, ystävä kallis, miesten raamatuntutkiminen voisi johtaa siihen.
Psalmien kirjassa on erikoinen vastuullisuus.
Juutalaiset kasvattivat lapsiansa.
Ps. 78:3-8 "Mitä olemme kuulleet, minkä olemme saaneet tietää -
ja mitä isämme ovat meille kertoneet, -
sitä me emme heidän lapsiltansa salaa, -
vaan me kerromme tulevalle polvelle Herran ylistettävistä teoista, -
hänen voimastansa ja ihmeistänsä, jotka hän on tehnyt.
Hän asetti todistuksen Jaakobiin, -
hän sääti Israeliin lain ja käski meidän isiemme julistaa ne lapsillensa, -
että jälkipolvi saisi ne tietää, -
saisivat tietää vastedes syntyvät lapset, -
ja nekin nousisivat ja kertoisivat niistä lapsillensa.
Niin nämä panisivat uskalluksensa Jumalaan -
eivätkä unhottaisi Jumalan tekoja, -
vaan ottaisivat hänen käskyistänsä vaarin.
Ja niin ei heistä tulisi, niinkuin heidän isistänsä, -
kapinoitseva ja niskoitteleva polvi, -
sukupolvi, jonka sydän ei pysynyt lujana -
ja jonka henki ei pysynyt uskollisena Jumalalle."
Vastuu isällä, isoisällä, miehellä -
olisi tässä yhteiskunnassa, perheessä, -
erilaisissa päätösprosesseissa Jumalan asettama vastuu.
Nainen luotiin sopivaksi avuksi, mutta harva sen ehkä löytää, -
sellaisena naisellisuutena, kun Jumala sen tarkoitti.
Ei niin, että perhettä johtaakin nainen eikä mies.
Nämä kysymykset eivät tarvitse olla loukkausta naisille.
Vaimoni aikanaan, pari vuotta naimissa oltuamme, -
kysyin, miksi pöytä ei nyt siirry, kaappi ei nyt siirry -
niin kuin aikaisemmin siirtyi.
Siis tällainen kuin vuoronvaihto, kumpi päätökset tekee.
Hän sanoi lukeneensa naisen osuuden avioliitossa ja perheessä.
Sen jälkeen yhdessä päätettiin, mutta voi sanoa, -
että rauha palasi ja järjestys tuli Raamatun mukaiseksi.
Jumala siunatkoon miessukupolvia niin, että vastuu, jota tulee kantaa, -
todella Jumalan Sanan mukaisesti saisi toteutua, -
ja elämämme muuttuisi sellaiseksi, kun Jumala sen tahtoo. Aamen.
Tekstitys: Satu Patovaara