Jeesuksen opetuslapsena.
Kunpa voisimme kasvaa Jeesuksen tuntemisessa -
sellaiseen suhteeseen, että se olisi elävä uskon suhde Jeesukseen.
Hyvin erikoista on, että Jeesus käyttää vertauksia, -
jotka vievät meidät ikään kuin hyvin lähelle Jeesusta itseään.
Ajattelepa esimerkkinä viinipuuvertausta.
Tuossa vertauksessa ajattele yhtä oksaa, -
jollainen sinä tai minä eli me Jeesukseen uskovina olemme -
tai jollaisena Jeesuksen uskoon etsiydymme.
Tärkeintä näet loppujen lopuksi on se uskon suhde Jeesukseen.
Se avaa myös Isä-suhteen ja Pyhän Hengen suhteen aivan eri tavalla.
Kun hengellisistä puhutaan, niin Jeesus-suhteessa -
Jeesus merkitsee Pelastajaa ja Vapahtajaa -
synnistä, kuolemasta ja sairauksista.
Miten ne sitten itse kullekin toteutuvat, niin tärkeintä on -
elävä suhde ikuisuutta varten - siis kuolemanjälkeiseen elämään.
Yhtä lailla tuo suhde on myös olemassa jokapäiväistä elämää varten.
Tämän päivän aihe on Tämän minä olen teille puhunut.
Siis viinipuuvertauksen puhe oli -
Jeesuksen opetusta läheisyydestä.
Isä on viinitarhuri, Jeesus Kristus on viinipuun runko -
ja jokainen meistä, jonka Jeesus on löytänyt, -
olemme niitä oksia kiinni rungossa.
Se kiinnioleminen merkitsee kahta eri asiaa: -
meillä on sama kuori. Runko on siis suojattu kuorella -
ja samalla kuorella tuo oksa.
Käytännössä puutarhurina hyvin ymmärrän, -
että oksa ei voi olla irrallaan. Se ei kasva.
Se ei voi kantaa hedelmää, jos se on irrallaan.
Kun on sama kuori, -
niin silloin oksa on täysin riippuvainen siitä, -
miten rungon ja juurien kautta -
tulee nesteitä ja elinravinteita, -
joista oksa kasvaa, ja hedelmät oksan kautta kasvavat.
Oksana olemme siis täysin riippuvaisia rungosta -
ja yhteydestä runkoon.
Ystävä kallis, Johanneksen evankeliumin luku 15 on -
sikäli erikoisen tärkeä, kun Jeesus sanoo: -
"Jokaisen oksan minussa, joka ei kanna hedelmää, hän karsii pois; -
ja jokaisen, joka kantaa hedelmää, hän puhdistaa, -
että se kantaisi runsaamman hedelmän."
Siis vaikka yhteys Kristukseen olisi -
tavalla tai toisella päässyt alkuun, -
niin kasvun mahdollisuus voi loppua.
Jos runko eli Jeesus ei saa vaikuttaa elämään, -
niin sellaiset oksat karsitaan pois.
Mutta se puhdistus.
Monta kertaa puitten turhia oksia -
tai oksien pieniä turhia lisukkeita puutarhurina olen leikannut.
Näin ymmärrän sen, että jossain oksassa voi olla pieniä haaroja, -
joihin ei tule hedelmää. Ne voi siis ilman muuta ottaa pois.
Ei kaikkia heti, vaan vähitellen.
Näin tuo oksa alkaa kantaa paremmin hedelmää.
Sana, joka tuottaa sinulle ja minulle suuren kysymyksen, -
on 3. jakeessa: "Te olette jo puhtaat sen sanan tähden, -
jonka minä olen teille puhunut."
Kun sinä kuuntelet 10 käskyä tai muita velvoitteita, -
joita Jeesus opettaa evankeliumeissa, -
niin tuleeko siinä välillä tunne: Voi hyvänen aika, -
en olekaan puhdas.
Tulee tuollainen parannuksenteon tunnelma sydämeen: -
Voi ei, en ole ollut kuuliainen tässä kohtaa!
Jeesuksen opetuslapset kuuntelivat jäähyväispuhetta, -
joka on Johanneksen evankeliumin 13. luvun tietyistä jakeista alkaen
17. luvun loppuun.
Se on jäähyväispuhe, jossa erityisesti uskossa kasvavan -
olisi hyvä viipyä, jotta ymmärtäisi, -
miten Pyhä Henki on tarkoitettu toimivaksi.
Pyhä Henki ottaa Kristuksen omasta ja kirkastaa Kristusta.
Hän opetti tässä: "Te olette jo puhtaat sen sanan tähden, -
jonka minä olen teille puhunut." Anna siis Jeesuksen puhua.
Lue vaikka ääneen niitä Jeesuksen opetuksia, -
Vuorisaarnasta Matteuksen lukuja 5-7 tai muualta evankeliumeista.
Silloin tulee tuo Jeesuksen sanoma mahdollisuus olla puhdas, -
kun tekee siltä pohjalta parannusta -
Sanan todistaessa, että elämä ei ole sen Sanan mukaista.
"Pysykää minussa, niin minä pysyn teissä.
Niinkuin oksa ei voi kantaa hedelmää itsestään, -
ellei se pysy viinipuussa, niin ette tekään, ellette pysy minussa."
Hedelmän kantaminen on siis sitä elävää suhdetta -
toisaalta uskovien kautta, toisaalta Jumalan Sanan kautta -
ja toisaalta Pyhässä Hengessä myös suoraan Jeesuksen itsensä kanssa, -
kun hänen omansa kuulevat hänen äänensä. (Joh. 10:27).
Siis mahdollisuus päästä niin lähelle, -
että Herra Jeesus Kristus muistuttaa Sanallaan -
tai puhuu meille asioitamme varten suoraan.
Herran äänen kuuleminen on eräs osa opetuslapseutta.
Siis olemme oksia.
"Minä olen viinipuu, te olette oksat. Joka pysyy minussa -
ja jossa minä pysyn, se kantaa paljon hedelmää; -
sillä ilman minua te ette voi mitään tehdä."
Tuollainen kohtaaminen oli kerran vaimoni kuoleman jälkeen.
Se oli vuonna 2008.
Olin juuri jäänyt eläkkeelle itsekin.
Tiedätkö, tuo yksinäisyys ja hiljaisuus.
Toinen ihminen hoiti papin virkaa.
Vaimo oli kuoleman kautta siirtynyt ikuisuuteen Herramme luokse.
Näin uskon, kun hän uskossa eli ja uskossa kuoli.
Ystävä, kaiken tämän keskellä aloin kysellä, -
onko Jumala, Sinulla, vielä jotakin minulle ajateltuna tehtäväksi?
Olin 62-vuotias. Syksyllä täytin 63.
Ystävä, niin tuossa kävikin, -
että sain käskyn lähteä Eurooppaan kahdeksi kuukaudeksi.
Siellä yhdessä vaiheessa sain keho- tuksen mennä tiettyyn kaupunkiin -
ja kyselin siinä sitten, mihin minä siellä menen.
Ihan kuin joku toinen ihminen olisi sanonut, -
että kirkkoon sinun kuitenkin tekee mielesi mennä.
Kesällä kirkon ovet ovat auki.
No, sieltä löytyi se kirkko.
Oli merkillistä, että kun istuin kirkon penkkiin, -
niin saman tien minun piti mennä kirkon portaille profetoimaan -
koko tuon paikkakunnan asioita.
Kaikkea, mitä sota-aika oli kantanut.
Sellaista elämää, johon ihminen ei voi valmistautua.
Myös sota-ajan jäljet ovat vaikeita jälkeenpäin.
Jouduin Jumalan Hengessä puhumaan sille paikkakunnalle -
sitä uudelleenrakentumista, joka oli vielä jotenkin -
Jumalan valmistamana olemassa.
Tuossa kirkkotilanteessa tunnin verran kuulin koko ajan -
Jumalan ohjeita omaa elämääni varten.
Kirjoitin niitä ylös kohta sen tilanteen jälkeen.
Kaikkein tärkeimmäksi niistä ohjeista jäi: -
"Ilman minua et voi mitään tehdä."
Siis Jumalan tahtomia asioita ei voi tehdä ilman, -
etteikö Jeesus Kristus meissä sitä vaikuta Pyhän Hengen kautta.
"Jossa minä pysyn, se kantaa paljon hedelmää, -
sillä ilman minua te ette voi mitään tehdä."
Edelleen 6. jakeessa: "Jos joku ei pysy minussa, -
niin hänet heitetään pois niinkuin oksa, ja hän kuivettuu; -
ja ne kootaan yhteen ja heitetään tuleen, ja ne palavat."
Niin, ystävä, Johanneksen 6. luvussa myös -
Jeesus puhui olevansa elämän leipä.
Joka syö tätä leipää -
ja tavallaan Hänen ristinsä uhri ja hänen verensä...
Joka syö tätä leipää ja juo tätä verta -
eli käyttää anteeksiantamusta varten Jeesuksen veren armoa, -
hän elää iankaikkisesti.
Toisessa kohtaa Jeesus sanoo: -
Joka syö minun lihani ja juo minun vereni, -
se pysyy minussa. Ilman minua...
Anteeksi, minä luen sen. Ei aina se muisti ole niin tuore.
Näinkin sitä voi käydä, vaikka joitakin asioita muistaa.
"Jeesus sanoi heille: 'Totisesti, totisesti minä sanon teille: -
ellette syö Ihmisen Pojan lihaa ja juo hänen vertansa, -
ei teillä ole elämää itsessänne.'"
Tuo Hänen antamansa tiedotus Isän tahdosta.
Kaikki, mitä Jeesus julisti, Hän julisti Isän tahdon alaisuudessa, -
sen, mitä Isä tahtoi Hänen julistavan.
Kun kuulemme tai luemme, mitä Hän on Isän tahtoa opettanut, -
niin silloin me syömme Hänen lihaansa.
Lihansa päivänä Hän sen teki täällä maan päällä.
Sitten "juo hänen vertansa".
Kun totuus paljastaa, ettemme ole kuuliaisia olleet, -
niin Hänen verensä puhdistaa, kun me pyydämme anteeksi -
ja hylkäämme sen, mitä olemme kuuliaisuudessa väärin tehneet.
Pyrimme kuuliaisuuteen Hänen Sanallensa.
Ellemme ole kuuliaisuudessa, pyydämme puhdistusta, armahdusta.
Hän sanoo tässä: "Ellette syö Ihmisen Pojan lihaa -
ja juo hänen vertansa, ei teillä ole elämää itsessänne."
Se viinipuu ei siis voi kantaa hedelmää, -
ellei Jumala Sana ole vaikuttamassa -
ajatuksiin, puheisiin, käytökseen ja puhdistuslähteellä.
Jos kuuliaisuus ei kannakaan Jumalan tahtomaa hedelmää, -
ilman puhdistuslähdettä teillä ei ole elämää itsessänne.
Kun on oksana viinipuussa, niin se suhde on -
elämää Hänen kauttaan ja Hänen yhteydessään.
Kun istutus on meissä vielä kesken, -
Isän pitää leikata poikki osia meidän oksistamme.
Jotkut meidän valintamme eivät silloin ole oikeita.
Silloin meitä johdatetaan.
Jumala voi vaikuttaa tahtomista ja tekemistä oikeaan suuntaan.
Jotkut harrastukset jäävät sivuun, -
ja toiset tulevat Jumalan antamina tilalle.
Nyt ystävä, siinä minun Isäni kirkastetaan, -
että te kannatte paljon hedelmää ja tulette minun opetuslapsikseni.
Siis Jeesuksen opetuslapsena...
Meidän piti tulla Hänen opetuslapsikseen -
sellaiseen elävään suhteeseen, jossa Hänen Sanansa -
ja Hänen puhdistuslähteensä eli Golgatan täydellinen syntiuhri -
puhdistaa sen, mikä puhdistettava on.
Ystävä, "niinkuin Isä on minua rakastanut, -
niin minäkin olen rakastanut teitä; pysykää minun rakkaudessani."
Ajattelepa sitä, että tuo syntiuhri on annettu, -
että kaikki olisi puhdasta.
Koko ihmiskunnan syntivelka tulisi puhdistettua, -
kun totuus julistetaan ja armo tehdään mahdolliseksi -
evankeliumin julistuksen ja vastaanottamisen kautta.
Monet uskonnot eivät ymmärrä iankaikkista elämää -
eivätkä ymmärrä syntisyyttä ja anteeksiantamusta.
Meidän Luojastamme ja Isästämme -
riippuu koko luomakunnan olemassaolo täydellisesti.
Jopa jokainen hengenvetomme, jokainen askeleemme -
meillä jokaisella riippuu hänestä, Isästä, -
elämän Luojasta, antajasta ja ylläpitäjästä.
Ystävä, niin kuin Isä on minua rakastanut, -
niin minäkin olen rakastanut teitä.
Ajattele, Jeesus toi kuuliaisena kaiken, mitä Isä tahtoi, -
vain siksi, että sinä ja minä kasvaisimme opetuslapsiksi Hänelle, -
Isän tahdon täyttäjiksi.
"Jos te pidätte minun käskyni, niin te pysytte minun rakkaudessani, -
niinkuin minä olen pitänyt Isäni käskyt -
ja pysyn hänen rakkaudessaan."
Siihen sopisi vain sana 'kuuliaisuus' -
eli se, että olemme tekemisissä Hänen Sanansa opetuksen kanssa.
Että tutkimme itse Sanaa. Ei vain, että käymme kuulemassa -
ja tutustumassa puhujiin, seurakuntaan jne., -
vaan myös itse tutkimme Sanaa.
Ensimmäisessä miestenpiirissä Vartiokylän seurakunnassa -
oli vielä upseeritehtävissä olevia ihmisiä, -
vahvoja uskovaisia. Muistan Veikko Hurstin siellä yhtenä -
ja kauan uskossa olleita bisnesmiehiä.
He kävivät jopa ihmisten ovilla todistamassa -
ja joitakin hengellisiä lehtiäkin viemässä.
Ihmisten ovet olivat vielä silloin vuonna 1975 auki.
Jeesus siis lähetti näitä ystäviä -
todistamaan, keskustelemaan, ja monet ottivat avoimesti vastaan.
Nykyään tämä ei varmaankaan ole niin helppoa monille uskoville.
Vastavalmistuneena pappina olin ihmeissäni, -
että nämä miehet tuntevat Raamattunsa.
Kun jokin raamatunkohta oli esillä, "niin se löytyy täältä -
ja muistatko, täältä myös".
Oli monta raamatunkohtaa joka aiheesta - ja he muistivat!
Ajattelin, että minähän tulin tänne opiskelemaan.
Jotenkin Raamattu ei ollut minulle vielä niin tuttu.
Ehkä olin paljon nuorempikin, -
mutta suhde Jeesukseen ei ollut sillä lailla päässyt eläväksi.
Vasta kun Herran Henki täytti myöhemmin, kaikki alkoi muuttua -
toiseen asemaan - Kristus-suhde.
Nyt Sana jatkuu: -
"Jos te pidätte minun käskyni, -
niin te pysytte minun rakkaudessani,"
Niin, siitä olikin jo puhe.
Mutta sitten tämä tämän kerran melkein niin kuin ilohuudahdus -
koko viinipuuvertauksessa.
Ja juuri meille suomalaisille, jotka tarvitsisimme valtavasti -
sellaista elämänläheistä, Jumalan läheistä iloa.
Ajattelepa, kun Hän sanoo: "Tämän minä ole teille puhunut, -
että minun iloni olisi teissä -
ja teidän ilonne tulisi täydelliseksi."
Onhan se Psalmien kirjassa vai VT:ssa toisessa kohtaa: -
Ilo Herrassa on meidän väkevyytemme.
Ajattele, jos tuo Jumalan uusi luomus -
sinun ja minun opetuslapseudessa saisikin aikaan tämän.
Tuo Sana olisi -
meidän elämässämme niin, -
että ellette syö Ihmisen Pojan lihaa -
eli mitä Hän lihan päivänä on Isän tahtoa tuonut -
meille kasvatukseksi Jumalan tahdon tiellä -
ja ellette juo hänen vertansa, ei teillä ole elämää itsessänne.
Silloin kun meillä on elävä suhde Jeesukseen, -
niin meillä on rauha, joka on kaikkea ymmärrystä ylempi.
Jeesushan sanoi, että rauhan Hän antaa meille, Hänen rauhansa.
Sen Hän antaa meille. Ei Hän anna meille, niin kuin maailma antaa.
Älköön meidän sydämemme olko murheellinen, älköönkä peljätkö.
Pelkoa täynnä olevassa maailmassa Jeesus antaa rauhan.
Tai sitten: "Minä olen maailman valkeus. -
Joka minua seuraa, se ei pimeydessä vaella, -
vaan hänellä on oleva elämän valkeus."
Siis iloa, rauhaa ja elämän valkeutta.
Tämä Kaikkivaltias, Herra ja Vapahtaja, Messias, -
Jumalan Sanan eläväksi tekevä.
Jos Hän käskee, -
niin onko meillä jumalanpelkoa niin, että otamme todesta sen, -
mitä Hän meille käskynä antaa?
Kaikkien on polvistuttava. Niitten, jotka taivaissa ovat: -
hallitukset, vallat, valtaistuimet, herraudet taivaan avaruuksissa.
Nämä langenneet enkelivallat ja enemmistö enkeleitä, -
joita Jumala käyttää korjuumiehinä.
Suuret korjuuenkelit ovat arvoasteikossa korkeimpina -
valtakuntien yläpuolella.
Heidän tulee kuulla, miten ihminen pelastuu.
Sen eräs eteläkorealainen kerran kävi...
On aika erikoista, että Efesolaiskirjeen 3. luvussa -
on se varsinainen seurakunnan ja kirkon tehtävä: -
tuoda niin pimeyden kuin valkeuden enkeleille tiettäväksi, -
että tämän maailman ruhtinas on jo tuomittu. Näin Jeesus opettaa.
Silloin, kun tuomio tapahtui, se on täytetty.
Hän antoi henkensä ylösnousemuksessa ja voitti kuoleman.
Taivaisiin korotettuna Hän sai täydellisesti vanhurskauden -
välitettäväksi jokaiselle, joka Häneen uskoo.
Silloin, kun katsomme -
Efesolaiskirjettä 3:9-11: -
"ja saattaa kaikille ilmeiseksi, -
mitä on sen salaisuuden taloudenhoito, -
joka ikuisista ajoista asti on ollut kätkettynä Jumalassa, -
kaiken Luojassa, että Jumalan moninainen viisaus -
seurakunnan kautta nyt tulisi taivaallisten hallitusten -
ja valtojen tietoon sen iankaikkisen aivoituksen mukaisesti, -
jonka hän oli säätänyt Kristuksessa Jeesuksessa, meidän Herrassamme, -
jossa meillä uskon kautta häneen on uskallus -
ja luottavainen pääsy Jumalan tykö."
Ystävä, tästä on kysymys.
Tuon iankaikkisen elämän ilon lähteet.
Jeesus Kristus iloitsi siitä, -
että Häneen uskovat saavat Hänen antamansa kirkkauden -
ja tuon kirkkauden kautta yhteisen uskon.
Uskon Jeesukseen Kristukseen, uskon Isään -
ja yhteyden toisiin uskoviin.
Että he yhtä olisivat, oli se Jeesuksen valtavin ilonlähde.
"Tämän minä olen teille puhunut, -
että teidän ilonne tulisi täydelliseksi."
Ja vielä niin, että Hänen ilonsa olisi meissä.
Ystävä, sinä ja minä, jotka olemme kasvaneet -
tavallaan hyvin masentuneessa -
ja totisessa taustakulttuurissa, -
niin pyydetään sitä Jeesuksen antamaa iloa yhdessä.
Herra Jeesus Kristus, Sinä itse sanoit näin: -
Tämän minä olen teille puhunut, että minun iloni olisi teissä -
ja teidän ilonne tulisi täydelliseksi.
Anna meille nälkä ravita itseämme tuolla, mitä Sinä olet puhunut, -
että ilomme vielä lisääntyy sellaiseksi iloksi, -
kuin Jeesus, Sinun ilosi on. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare