Tänään aiheena: Jeesuksen opetuslapsena.
Ihannoimme opetuslapsia, koska he saivat olla Jeesuksen lähellä.
Esimerkkinä Johannes ja Pietari.
Pietari, koska hän piti helluntai- saarnan, josta seurakunta alkoi.
Kun ajattelemme Johannesta, hän sai olla Jeesusta lähellä, -
nojasi Hänen rintaansa nuorena poikana, -
kalastajana, toisten kolmen kalastajan kanssa.
Ja tämä aihe nyt on... Jeesus on elämä.
Eli tuo, elämä Jeesuksen kanssa, mitä se voisi olla?
Usein puhutaan suhdetoiminnasta, -
niin että täytyy hoitaa bisnesmaailmassa suhteita.
Tai naapurusten tai sukulaisten välillä pitäisi hoitaa suhteita.
Yksi mikä tuottaa sen kipeimmän suhteen, -
kun tulee erimielisyyksiä tai rikkomuksia toinen toistaan vastaan.
Jeesus Kristus oli pahoillaan Jerusalemin puolesta. Hän itki.
"Jerusalem, Jerusalem", Hän itki, -
"Ei etsikkoaikaansa tuntenut."
Jos nuo silloiset uskonnolliset opettajat, -
johtajat, ylipapit, kirjanoppineet -
olisivat ensin kuunnelleet Johannes Kastajan parannuskehotusta -
ja ottaneet Jeesuksen todesta. Että Hän on todellakin se Messias, -
jonka he kuulivat Hänen omasta suustansa, että Hän se on.
Mutta heillä ja erityisesti ylipapilla -
oli kansan ja myös oppineiden keskuudessa -
laaja arvovalta ja määräävä valta.
Alussa kaikki oikein. Niinhän Jumala oli kaiken suunnitellut.
Mutta kun kansa luopui niin monesti Jumalasta -
eikä ollutkaan Hänelle kuuliainen.
Eivät ainoastaan kirjanoppineet ja ylipapit luopuneet Jumalasta, -
niin kuninkaat kuin kansakin luopuivat Jumalasta.
Ja siksi Jeesus tuli, ja profeetta Johannes Kastaja Hänestä julisti: -
"Katso Jumalan Karitsa, joka ottaa pois maailman synnin."
Ajattele, koko ihmiskunnan syntivelka.
Jeesuksen veri voisi sen kaiken puhdistaa, -
niin että oikealaatuinen Jumalan tahtoma elämä voisi toteutua.
Ei ainoastaan Suomessa, -
vaan yksilö-, perhe-, suku- ja paikkakuntatasolla, -
valtakunnan ja ihmiskunnan tasolla Jumalan totuus riittäisi totuudeksi.
Jumalan antama anteeksiantamus ja Pyhän Hengen lähettäminen -
puolustajaksi riittäisi koko ihmiskuntaa varten -
tekemään täyden uudistuksen, Jumalan mielen mukaan.
Ystävä, tuo rakkaus, joka peittää syntien paljouden, on Jeesuksella.
Onko sinulla ja minulla uskovana elämä siinä muodossa, -
että Hengen hedelmänä ensimmäinen asia -
olisikin rakkaus syntistä kohtaan?
Rakkaus peittää syntien paljouden.
Tällainen Jumalan sydän on. Ei Hän tuomitsisi, -
vaan lähetti Jeesuksen rakastamaan syntiin langenneita -
ja välittämään sen totuuden, josta on tehtävä parannus.
Ystävä rakas. Tämä inhimillinen viisaus on syntiinlankeemuksessa -
langennut niin kauas, että jopa kirjanoppinut -
täällä ihmeellisessä Johanneksen evankeliumin kolmannessa luvussa, -
mies nimeltä Nikodemus, fariseusten ja hallitusmiesten joukosta, -
tuli yöllä Jeesuksen luo yöllä ja sanoi: "Rabbi, me tiedämme, -
että sinun opettajaksi tulemisesi on Jumalasta, -
sillä ei kukaan voi tehdä niitä tunnustekoja, -
joita sinä teet, ellei Jumala ole hänen kanssansa."
Nyt tulevat ne ihmeelliset sanat Jeesukselta Nikodemukselle, -
jotka jokaisen Jumalaa etsivän pitäisi kuulla: -
"Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: joka ei synny uudesti, -
ylhäältä, se ei voi nähdä Jumalan valtakuntaa".
Nikodemus sanoi Hänelle: "Kuinka voi ihminen vanhana syntyä?
Eihän hän voi jälleen mennä äitinsä kohtuun ja syntyä?"
Jeesus vastasi: "Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: -
jos joku ei synny vedestä ja Hengestä, -
ei hän voi päästä sisälle Jumalan valtakuntaan."
Eli tuo Hengestä syntyminen. Jumalan Henki etsii ihmistä, -
että Jeesus saisi todella tulla pelastamaan synnistä, -
puhdistamaan ja antamaan tuon uuden syntymän, tuon uuden elämän.
"Kaikille, jotka ottivat hänet vastaan, -
hän antoi voiman tulla Jumalan lapsiksi, -
[...] jotka eivät ole syntyneet verestä -
eikä lihan tahdosta eikä miehen tahdosta, vaan Jumalasta."
Tuo Jumalasta syntyminen on se, mitä Pietarille oli tapahtunut.
"Minä uskon, että sinä olet Kristus, elävän Jumalan Poika".
Hän oli tullut, kun Jeesus kutsui: "Tule ja seuraa minua". Hän seurasi.
Tuo seuraaminen oli sitä, -
että hän kuuli Jeesuksen totuuden ja nöyrtyi pyytämään anteeksi, -
nöyrtyi silloinkin pyytämään anteeksi, -
kun hän oli kolmesti kieltänyt, että Jeesus on Messias.
Ajattele, ylösnoussut Jeesus kysyi kolmeen kertaan Pietarilta: -
"Rakastatko sinä minua?"
Hän kysyi sen todellakin. Katsomme, mitä siinä tapahtui.
On merkillistä, että kaikki, mitä Jumala johdattaa ajatuksiin, -
se tulee moninkertaisena takaisin. Simon, Johanneksen poika...
"Kun he olivat einehtineet, sanoi Jeesus Simon Pietarille: 'Simon, -
Johanneksen poika, rakastatko sinä minua enemmän kuin nämä?'
Hän vastasi hänelle: 'Rakastan, Herra; sinä tiedät, että olet minulle rakas'.
Hän sanoi hänelle: 'Ruoki minun karitsoitani'.
Hän sanoi hänelle taas toistamiseen: -
'Simon, Johanneksen poika, rakastatko minua?'
Hän vastasi hänelle: 'Rakastan, Herra; -
sinä tiedät, että olet minulle rakas'.
Hän sanoi hänelle: 'Kaitse minun lampaitani'.
Hän sanoi hänelle kolmannen kerran: -
'Simon, Johanneksen poika, olenko minä sinulle rakas?'
Pietari tuli murheelliseksi siitä, että hän kolmannen kerran sanoi hänelle: -
'Olenko minä sinulle rakas?'
ja vastasi hänelle: 'Herra, sinä tiedät kaikki; -
sinä tiedät, että olet minulle rakas'.
Jeesus sanoi hänelle: 'Ruoki minun lampaitani.'"
Tuo ihmeellinen kolmen kerran kysymys.
Kun me haluamme olla opetuslapsia ja kokea Jeesuksen elämää, -
Hän tahtoo tänäänkin kysyä -
niissä elämän kiemuroissa, mihin monet meistä ovat joutuneet, -
paineitten alla, epävarmuuksien, monien asioiden keskellä, -
että rakastatko sinä Häntä? Rakastanko minä?
Oikein sydämestä, kuuliaisuudessa Hänen Sanalleen, -
Hänen totuudelleen?
Puhdistettavaksi Hänen ristintyönsä verellä, -
niin ettei ole omaa vanhurskautta, -
vaan Jumalan pojan verellä maksettu vanhurskaus, puhtaus ja pyhyys.
Jos me totuudessa vaellamme, -
Hänen puhtautensa, vanhurskautensa ja pyhyytensä kuuluvat -
vaatetuksena ja varustuksena myös Hänen opetuslapsellensa.
Ystävä, ihmeellinen rakkaus, joka Jeesuksella oli Pietaria kohtaan: -
"Ruoki minun lampaitani."
Ihmeellinen, profeetallinen sana. Millä Hän ruokki?
Sillä, jolla 3 000 ihmistä sai synnintunnon, ja seurakunta syntyi.
Totuus teki heidät vapaiksi. Siitä seurakunta syntyi.
Siitä Kristus tuli seurakunnan Herraksi, -
ja Hänen ylösnousemustansa tunsivat, tunnustivat ja uskoivat.
Jeesuksen ylösnousseena nähneitä todistajia oli yli 500 henkeä.
Uskon kautta ne, jotka olivat Jeesuksen seuraajia, todistivat.
Totuus oli tehnyt heidät vapaiksi. Ja mitäs vielä 3. luvussa: -
"Jos joku ei synny vedestä ja Hengestä, -
ei hän voi päästä sisälle Jumalan valtakuntaan."
Henki meidän hengessämme todistaa, -
että olemme Jeesuksen omia ja vastaanottaneet Hänet.
Jumalan Henki todistaa sen. Nikodemus ei sitä ymmärtänyt.
Vedestä ja Hengestä syntymiseen kuuluu kristillinen kaste.
Kasteasia on eri opetuksen aihe. Kuitenkin totean, -
että siihen kuuluu myös Kristukselle omistautuminen kasteen kautta.
"Mikä lihasta on syntynyt, on liha; ja mikä Hengestä on syntynyt, on henki."
Luonnollinen ihminen ei tätä käsittänyt eikä käsitä tänäänkään.
Ei Nikodemus ymmärtänyt sitä.
Opetin rippikoulussa tätä monta kertaa. Oli myös kirjallinen koe.
Keskimäärin kolme 20 nuoresta kirjoitti sen oikein.
Inhimillinen viisaus on rajallinen tässäkin kohtaa.
Luonnollinen ihminen ei kykene ymmärtämään hengellisesti -
Jumalan suunnitelmaa, uutta luomusta Kristuksessa.
Jumalan omaksi. Maailman pimeydestä valkeuteen.
Sen voi käsittää hengellisesti vasta Jumalan avaamana.
Uskoontullut sen käsittää, koska Henki paljastaa sen hänelle.
On paljon uskonnollisia ihmisiä.
He luottavat ja luottavat, mutta heiltä puuttuu elävä uskon suhde.
Muistan erään henkilön Keski-Suomessa.
Hän oli johtanut varmaan satoja ihmisiä Jeesuksen luokse.
Hän sanoi, että useimmiten tuo uusi luomus alkaa heti, -
kun Jeesus pyydetään syntien sovittajaksi ja elämän Herraksi, -
ja synnit tunnustetaan siinä samalla ja pyydetään anteeksi.
Hän sanoi, että joskus se voi vaatia toisenkin kerran.
Maailma vie mennessään, ja täytyy uusia liitto Jumalan kanssa.
Jumalan määräämä uusi liitto Jeesuksen ristin työn kautta.
Nikodemus ihmetteli, kuinka tämä voi tapahtua.
Hän oli Israelin opettaja, mutta ei tiennyt tätä.
"Totisesti, totisesti minä sanon sinulle: -
me puhumme, mitä tiedämme, ja todistamme, mitä olemme nähneet, -
ettekä te ota vastaan meidän todistustamme.
Jos ette usko, kun minä puhun teille maallisista, -
kuinka te uskoisitte, jos minä puhun teille taivaallisista?"
Ystävä kallis, se, mitä tapahtui alkuseurakunnassa, -
on tietyllä tavalla se todellisuus, -
johon on aina mahdollista palata.
Opetuslapsista sanotaan...
Pietari puhuu: "Hän on 'se kivi, jonka te, rakentajat, hylkäsitte, -
mutta joka on kulmakiveksi tullut'.
Eikä ole pelastusta yhdessäkään toisessa; -
sillä ei ole taivaan alla muuta nimeä ihmisille annettu, -
jossa meidän pitäisi pelastuman."
"Mutta kun he näkivät Pietarin ja Johanneksen rohkeuden -
ja havaitsivat heidän olevan -
koulunkäymättömiä ja oppimattomia miehiä, he ihmettelivät; -
ja he tunsivat heidät niiksi, jotka olivat olleet Jeesuksen kanssa.
Ja nähdessään parannetun miehen seisovan heidän kanssansa -
he eivät voineet mitään vastaansanoa, -
vaan käskettyään heidän astua ulos neuvostosta -
he pitivät keskenänsä neuvoa ja sanoivat: -
'Mitä me teemme näille miehille?
Sillä että heidän kauttansa on tapahtunut ilmeinen ihme, -
sen kaikki Jerusalemin asukkaat tietävät, emmekä me voi sitä kieltää.
Mutta ettei se leviäisi laajemmalle kansaan, -
niin kieltäkäämme ankarasti -
heitä enää tähän nimeen puhumasta yhdellekään ihmiselle.'
Niin he kutsuivat heidät ja kielsivät heitä -
mitään puhumasta ja opettamasta Jeesuksen nimeen.
Mutta Pietari ja Johannes vastasivat heille ja sanoivat: -
Päättäkää itse, onko oikein Jumalan edessä -
kuulla teitä enemmän kuin Jumalaa; -
mutta me emme voi olla puhumatta siitä, -
mitä olemme nähneet ja kuulleet'.
Niin he uhkasivat heitä vielä enemmän ja päästivät heidät, -
koska eivät kansan tähden keksineet, miten rangaista heitä, -
sillä kaikki ylistivät Jumalaa siitä, mikä tapahtunut oli.
Sillä sivu neljänkymmenen oli jo vuosiltaan se mies, -
jossa tämä parantumisen ihme oli tapahtunut.
Ja päästyään vapaiksi he menivät omiensa tykö ja kertoivat kaiken, -
mitä ylipapit ja vanhimmat olivat heille sanoneet."
Ja vielä vähän myöhemmin.
Ap. t. 5:26: -
"Silloin päällikkö meni oikeudenpalvelijain kanssa -
ja nouti heidät; ei kuitenkaan väkisin, -
sillä he pelkäsivät, että kansa heidät kivittäisi.
Ja he toivat heidät ja asettivat neuvoston eteen.
Ja ylimmäinen pappi kuulusteli heitä ja sanoi: -
'Me olemme kieltämällä kieltäneet teitä opettamasta tähän nimeen; -
ja katso, te olette täyttäneet Jerusalemin opetuksellanne -
ja tahdotte saattaa meidän päällemme tuon miehen veren.'
Mutta Pietari ja muut apostolit vastasivat ja sanoivat: -
'Enemmän tulee totella Jumalaa kuin ihmisiä.
Meidän isiemme Jumala on herättänyt Jeesuksen, -
jonka te ripustitte puuhun ja surmasitte.
Hänet on Jumala oikealla kädellänsä korottanut -
Päämieheksi ja Vapahtajaksi, -
antamaan Israelille parannusta ja syntien anteeksiantamusta.
Ja me olemme kaiken tämän todistajat, niin myös Pyhä Henki, -
jonka Jumala on antanut niille, jotka häntä tottelevat.'"
Ystävä, näetkö, mitä alkuseurakunnan rohkeus tuotti, -
kun nämä uskonnolliset päättäjät tukeutuivat omavanhurskauteen -
Jumalan valtakunnan totuuksia tietäen, mutta ei eläen?
Niin ystävä, se elävä suhde Jeesukseen, -
suhde Isään, Jeesuksen kautta.
Se kaikki on elämää ylhäältä tämän ajallisen elämän keskellä.
Emme elä tästä maailmasta, vaikka elämme tässä maailmassa.
Vaikka maailma meitä vihaisi, Jeesus sanoo: -
"Maailma on vihannut Häntä ennen kuin teitä."
Ystävä, se valtakunta, jota Nikodemus ei ymmärtänyt, -
se valtakunta on tulossa voimallisesti -
ja vahvistuu sen mukaan, kun suhde Jeesukseen syvenee, -
kun seurustelemme Jeesuksen ja Hänen omiensa kanssa, -
niin kuin alkuseurakunta pysyi apostolien opetuksessa.
Huomaa, että uskovat pysyivät myös keskinäisessä yhteydessä: -
leivän murtamisessa ja yhteisessä rukouksessa.
Ei ole ihme, että Etelä-Koreassa seurakunnat lisääntyvät, -
jos aamurukoilijoita on 10 % seurakunnan väestöstä.
Ja onko nyt niin, että apostolien opetus on jäänyt -
pään tiedoksi, inhimilliseksi viisaudeksi tai teologiaksi -
eikä uskon suhteesta lähteväksi käytännön todellisuudeksi?
Me elämme vaikeassa ajassa. Tuntuu, että monet voimat nousevat, -
ei ainoastaan erilaisten järjestelmien kautta, -
Kristusta ja Hänen omiansa vastaan.
Niinhän se nousi, äsken luetun mukaisesti, ja on noussut.
Ajattele vainottua seurakuntaa.
Sanottiin, että 1900-luvulla -
vainoja oli enemmän kuin siihen mennessä yhteensä.
Kun laskemme sen niistä valtioista, joissa kristittyjä vainotaan, -
ne ovat demoniuskontojen valtakuntia.
Myös itse pääpaholainen haluaa, että kristityt surmataan, -
eli se VT:n ja UT:n täysi totuus murretaan.
Siihenhän sielunvihollisten johtaja eri uskonnoilla pyrkii, -
tai sitten kristinuskon uskonnollisuudella.
Niin kuin Jeesuksen aikana, se uskonnollisuus halusi ottaa vallan.
"Tulkoon Hänen verensä meidän ja meidän lastemme päälle."
Ystävä, kuinka vaikeaksi totuudeksi -
se Jumalan valitsemalle omaisuus- kansalle Israelille tulikaan, -
kun päättäjät hylkäsivät.
Ei saanut Jeesus olla sen Vanhan testamentin kirkkokunnan johtajana -
niin kuin Jumala oli suunnitellut.
Saako nykyisissä kirkkokunnissa Jeesus olla hallitsija -
ja kaikki alamaisia, veljiä ja sisaria keskenään, -
eikä minkään virkakunnan alaisuutta?
Vaan Jeesus. Ensimmäisenä ja viimeisenä.
Oikealla ja vasemmalla. Yläpuolella ja alapuolella.
Hän, joka kuolemassa kävi alimmissa paikoissa.
Se valtava rakkaus, joka Jeesuksella on.
Hän rukoili omien opetuslastensa puolesta.
Oletko ajatellut, että Hän ei jätä alkamaansa työtä kesken?
Vaikka yhä uusia vastuksia nousee lopun ajassa, -
Jeesus kaikkivaltiaana on sinun puolellasi. Ja minun puolellani.
Olkaamme tuossa suhteessa todellisia.
Niitä neitsyitä, jotka eivät luota siihen, -
että siellä ja siellä tapahtui ihmeitä, -
käsieni kautta parani paljon, sanani kautta tuli paljon uskoon.
Tai millä tavalla tahansa voisimme ikään kuin -
itse asettua Jeesuksen paikalle, että minä sen tein.
Ei vaan ystävä. Palvelijoina. Jeesus ystävänä teki ne -
niiden kautta, jotka suhteessa Häneen olivat.
Silloin, kun Paavali kävi taivaissa, -
hän sai ilmestyksiä ja ihmeitä.
Jumala asetti hänen kirjeensä Raamatun sanaksi.
Niin lähellä Paavali eli Jeesusta Kristusta.
Kaiken muun piti roskana, kaiken sen tuntemisen rinnalla.
Kristuksen tuntemisen rinnalla.
Vaikka hän oli saanut täydellisen opetuksen vanhasta liitosta, -
ja taisteli sen puolesta. Vasta kun Kristus ilmestyi, -
Paavali ymmärsi taistelevansa Kristusta vastaan.
Siinä Jeesus uudestisynnytti hänet.
Kiitos Jeesus, että Sinä olet elämä. Ja elämä ilmestyy myös meihin, -
kun sitä pyydämme. Jeesuksen nimessä. Aamen.
Tekstitys: Kristal Valtanen