Ihmisten ja Jumalan välisissä asioissa, -
Jumala on tarkoittanut, että ihmisillä olisi sydämissänsä rauha.
Erikoista. Jeesuksesta sanotaan, että Hän on Rauhanruhtinas.
Tähän rauhattomaan aikaan tarvitaan yhä sellaisia asioita sydämeen, -
että moni rauhattomuutta lietsova asia -
ei pääsisikään vaikuttamaan sitä, -
että tulee toivottomuutta ja tulevaisuus hämärtyy.
Muistan hyvin monta soittoa, -
silloin kun nuo tornit Amerikassa kaatuivat.
Kun näytti siltä, että lentokoneet osuivat sinne, ja tornit murtuivat.
Minulle soitettiin monta kertaa "Nytkö maailmanloppu alkaa?"
Kysyin: "Kuinka monta kertaa päivän aikana sinä katsoit uutisia?"
"No, nyt on sellainen tv-asema, -
että kyllä puolen tunnin välein se uutinen näkyy sieltä Amerikasta."
Varmaan oli siinä sitten suomalaisia uutisia myöskin.
Kysyin: "Eihän siellä teidän kylällä ole nyt mitään tapahtunut?"
"No, eihän täällä."
Tuo mediasysteemi on ollut sellainen, joka lisää pelkoa.
Monta kertaa ne uutiset ovat juuri niitä järkyttäviä: tulvauutisia, -
uutisia siitä, että tulipalo on polttanut laajoja alueita, -
uutisia maanvyöryistä, maanjäristyksistä jne.
Näistä Raamattu kyllä puhuu hyvin paljon.
Jeesus sanoi, että Isä yksin tietää -
milloinka tuo Jeesuksen tulemus tapahtuu.
Eli, ei Hänkään tiennyt. Vaikka, Hän toi Jumalan tahdon esille, -
hänellä ei ollut lupaa sitä puhua.
Ystävä rakas, -
Kun sinä odotat Jumalalta ja läheisiltä, että olisi rauha.
On merkillistä, että Jeesus puhuu rauhasta monta kertaa.
Jopa silloin kun Hän yhtäkkiä ilmestyi ylösnousseena.
Silloin Hän sanoi: "Rauha teille" (Luuk. 24:36).
Kun Hän lähetti ne 70 opetuslasta, Hän sanoi -
"Kun tulette johonkin taloon, niin sanokaa ensiksi:
"Rauha tälle talolle!" (Luuk. 10:5)
No, se täytyi oikein kokeilla.
Ei, ei se ollut minun kokeilua, vaan se annettiin minun ajatuksiini.
Joshua Paul toi Suomeen aamurukous - konseptin.
Hän kehotti seurakuntia -
pitämään aamulla klo 5, tunnin mittaisen rukoushetken.
Ne oli Etelä-Korean herätyksen alkukipinöitä, -
joita hän halusi tuoda herätyksen kipinöiksi Suomeen.
Se oli v. 1990-1991.
Kerran hän sitten sanoi:
"Lähdetään Moskovan Punaiselle torille, pääsiäisaamuna, -
ylistämään ylösnoussutta Jeesusta Kristusta."
Hänellä oli näitä aloitteita Suomea varten.
Hän oli myöskin ollut paljon Venäjällä, useiden vuosien aikana.
Uskovainen mies, ja tehokas saamaan ihmisiä pitämään aamurukouksia.
Suomessa oli toistasataa, en tiedä oliko lähemmäs 200, paikkakuntaa, -
joissa oli näitä aamurukouspiirejä.
Tämä oli mahdollista myöskin siinä seurakunnassa jossa palvelin.
Ne aloitettiin, ja kokoonnuimme 4kk ajan, joka ainoa aamu klo 5.
Siitä matkasta, kun menimme sinne Moskovaan.
Jostain syystä, matkalla päätimme jäädä yöksi Novgorodin alueelle.
Olimme siellä turistihotellissa.
Siellä päätimme, että nyt pitäisi mennä rukoilemaan ja ylistämään,-
että jaksaisimme huomenna jatkaa perille asti.
Vaativa matka. Emme etukäteen tienneet, -
että miten tuollainen rukous- ja ylistysmatka toteutuu.
Siitä matkasta ei sen enempää, koska nyt on puhe rauhasta.
Menimme sellaiseen isompaan kokoontumishuoneeseen.
Meidän, 12 hengen, piti siinä hiljentyä, rukoilla ja ylistää.
Tarkoitus oli ylistää sydän vapaana ja levätä, -
että saa sitten seuraavana päivänä lähteä vahvistettuna eteenpäin.
Alkoi kuulua ääniä: "Ei viitsi. Ei viitsi. Ei laulut nouse. -
Ei rukoukset nouse. Lähdetään nukkumaan."
Tiedätkö, siinä tilanteessa kävikin niin, -
että ajatusmaailmaani tuli pieni selkeä kuiskaus.
Jeesuksen opetus niille 70:lle, missä Hän sanoi:
"Kun tulette johonkin taloon, niin sanokaa ensiksi:
'Rauha tälle talolle!'" (Luuk 10:5)
Herra antoi tämän ajatuksiini, tavalla tai toisella.
Sanoin tämän Joshua Paulille, ja hän sanoi:
"Rukoile heti. Sano heti." Tein sen.
Et voi käsittää sitä muutosta, kun 12 henkeä alkoi rukoilla.
Ja se ylistys oli todellista ylistystä.
Ilmeisesti oli näin, että siinä, -
en tiedä, voiko sanoa ateistiseksi maaksi, tuskin ihan voi sanoa, -
mutta tällainen kansan kokoontumispaikka kuin hotelli, -
niin siinä huoneessa oli ehkä syy rauhattomuuteen, -
kun piti sanoa: "Rauha tälle talolle?"
Ja voittohan se oli!
Samalla lailla varmasti nämä 70 kokivat.
Että sinne oli hyvä mennä.
Tämä erikoisuus, että Jeesus pystyy tuomaan rauhan.
Kaikkein syvin rauhattomuus, mitä ihmisellä on, on se syyllisyys.
Tavalla tai toisella, syyllisyys tekee rauhattomaksi.
On tietysti monia pelon aiheita, maailmassa kun elämme:
uutiset, ristiriidat, oma heikkous eri asioissa, epäonnistumiset.
Rauhattomuuden juuria on paljon, varsinkin korona-aikana.
Median kautta tulee myös ristiriitoja ihmisten välille.
Kuinka käyttäytyä korona säädösten aikana?
Ne on kysymyksiä, joihin ihminen ei oikein osaa vastata.
Eivät ne, jotka koronaa hoitavat, -
eivätkä ne, jotka yrittävät kilvoitella pelon alla.
Se vaan näkyy ihmisistä.
Ystäväpariskunta kävi meillä. Me keskustelimme ja rukoilimme.
Keskustelun keskellä tulin sanoneeksi evankeliumissa olevan sanan, -
Joh 14:27.
Jos opettelet Raamattua ulkoa. Mieluummin opettele. Kehotan.
Nimittäin, muistin tämän ulkoa.
Luen tässä kuitenkin varmuuden vuoksi. Jeesus sanoo: -
"Rauhan minä jätän teille: minun rauhani - sen minä annan teille.
En minä anna teille, niinkuin maailma antaa.
Älköön teidän sydämenne olko murheellinen älköönkä peljätkö."
Siis, murheet ja pelot, ja se mitä maailma antaa.
Aikamoinen selvitys Jeesukselta, mitä Hän voi antaa.
Sanoin kesken tavallisen keskustelun tällaisen sanan.
Ehkä oli niin, että Herran Henki kehotti sanomaan. Vähän outoa kyllä.
Puhutaan muista asioista, ja yhtäkkiä yksi sanoo tämmöistä.
Tämän pariskunnan mies sanoi: "Voi ihmettä. Se rauha meni minuun.
Ei minulla ole ollut näin syvää rauhaa sydämessä.
En muista, että olisi ollut."
Tiedätkö mitä minä opin siitä?
Kun Jeesus puhui näitä puheita, niin joillakin oli korvat kuulla -
ja valmis sydän.
Jeesus tiesi, että kun hän puhui, se hoiti ihmistä.
Tuo sana tuli ehkä niin kuin Jeesus olisi sen sanonut -
ja ihminen koki sen, mitä Jeesus tarkoitti sanomalla, -
että Hän antaa rauhan.
Siksi rauhattoman ihmisen olisi aika terveellistä oppia -
joitakin tällaisia ulkoa.
Silloin kun painostaa, voi löytää Jeesuksen antaman rauhan.
Sillä Sana on voimakas. Niin kuin Jeesus sanoi: -
"Ne sanat, jotka minä olen teille puhunut, ovat henki ja elämä.
Ei liha mitään hyödytä" (Joh. 6:62-63).
Ihmisen sanoissa on kyllä se tietty sisältö ja voi nekin auttaa.
Kun siihen tulee Pyhässä Hengessä, Jumalan pojan välittämä sana, -
ja Pyhä Henki yhtyy siihen sanaan, silloin se toteutuu.
Niitä sanoja löytyy Raamatusta hyvin monta.
Muistaakseni Raamatusta löytyy joka päivälle: "Rauha teille."
Nyt ajattelen "perhetragediaa" nimeltään kasvatusongelma.
Rauhaton isä, rauhaton äiti, rauhaton perheen tilanne.
Tuleeko lapsesta rauhaton?
Onko läsnä sitä rakkautta, -
joka voisi tasoittaa sen rauhattomuuden lapsen sydämessä?
Paljon on kysymyksiä, sillä kasvatustehtävä on vaikea.
Siihen ei löydy sellaista opetusta, että sen oikeasti osaisi.
Siitä, kun rakkaus pääsee toteutumaan, on psalmissa 78.
Se osoittaa, kuinka vahva kasvatustapa -
Jumalan valitulla kansalla, juutalaisuudessa on.
Se on merkillistä, että sukupolvesta toiseen -
nämä asiat ovat säilyneet tuhansia vuosia.
Ja niissä on se voima. Todellisuus.
Se on Aasafin mietevirsi:
"Kuuntele, kansani, minun opetustani, -
kallistakaa korvanne minun suuni sanoille.
Minä avaan suuni mietelmiin, tuon ilmi muinaisaikojen arvoituksia."
Sitten varsinaisesti tämä -
isille, pojille ja tytöille, ja miksi ei yhtä hyvin äideille.
"Mitä olemme kuulleet, minkä olemme saaneet tietää -
ja mitä isämme ovat meille kertoneet, -
sitä me emme heidän lapsiltansa salaa, -
vaan me kerromme tulevalle polvelle Herran ylistettävistä teoista, -
hänen voimastansa ja ihmeistänsä, jotka hän on tehnyt.
Hän asetti todistuksen Jaakobiin, hän sääti Israeliin lain ja -
käski meidän isiemme julistaa ne lapsillensa, -
että jälkipolvi saisi ne tietää, -
saisivat tietää vastedes syntyvät lapset, -
ja nekin nousisivat ja kertoisivat niistä lapsillensa.
Niin nämä panisivat uskalluksensa Jumalaan -
eivätkä unhottaisi Jumalan tekoja, -
vaan ottaisivat hänen käskyistänsä vaarin.
Ja niin ei heistä tulisi, niinkuin heidän isistänsä, -
kapinoitseva ja niskoitteleva polvi, -
sukupolvi, jonka sydän ei pysynyt lujana ja -
jonka henki ei pysynyt uskollisena Jumalalle."
Eli, ei ainoastaan opetus, mitä lapset saa kodeissaan vanhemmiltaan.
Tai kun ajatellaan, että maailman paras koululaitos on Suomessa.
Näinhän siitä sanotaan. Se on saanut vertailussa tällaisen aseman.
Tuo koululaitos, kasvatuslaitos.
Sen perusta, mitä se on aikanaan ollut.
Siihen tämä yhteiskunta on paljon rakentunut. Koulukasvatukseen.
Edelleen myöskin isovanhempien ja ja vanhempien merkitys on suuri, -
kun he ovat Jumalan sanaa käyttäneet.
Ne sukukunnat ovat hyvin erilaisia, -
kuin ne missä Jumalan sanaa ei ole käytetty.
Esimerkkinä juuri tämä, Jumalan omaisuuskansa, Israel.
"Ja niin ei heistä tulisi, niinkuin heidän isistänsä, -
kapinoitseva ja niskoitteleva polvi, -
sukupolvi, jonka sydän ei pysynyt lujana -
ja jonka henki ei pysynyt uskollisena Jumalalle."
Eli, Taivaallinen Isä halusi lapsia.
Mehän olemme Jumalan lapsia. Uskovat ihmiset.
Sillä tavalla Jumalan lapsiksi oikein syntyneet,
kun Jeesus sai Jumalan lähettämänä sovittaa meidän syntimme.
Ja tuoda sen Jumalan kasvatussanoman.
Isiltä pojille ja tytöille.
Perheessä äidin kautta myös. Usein isoäidin kautta.
Silloin kun on tuo kasvatus noin pitkälle mennyt, -
että Suomen lakikirja tehtiin Raamatun perusteella, suurelta osalta.
Varkaudesta, pahoinpitelystä, jne.
Rikkomuksille on rangaistukset ja rikkomukset on määritelty lakikirjassa.
Lakikirja voi sukupolvien aikana muuttua radikaalisti hyvin erilaiseksi.
Raamatun lukeminen ja tulkinta voi jäädä radikaalisti pois.
Kansaa voidaan koulussa kasvattaa niin, että Jeesus nimeä ei saa mainita.
Eivät edelliset sukupolvet sellaista koululaitosta tehneet.
Aamuhartaus. Uskontotunteja.
Jumalan kunnioitus oli siinäkin, että oli joulukirkot, kevätkirkot.
Se oli luonnollista yhtenäiskulttuuria vielä 15 vuotta sitten.
Silloin, jos Jumalan kieltäminen alkaa tulla tavallaan -
päämääräksi yhteiskunnassa, -
me ollaan lähdetty eri linjoille kuin Kyösti Kallio aikoinaan.
Hän antoi kansalle erinomaisen rukouksen, -
luettavaksi ja rukoiltavaksi, vaikeina aikoina.
Se epäonnistuminen, kun nuorista tulee ikään kuin rauhattomia.
Tulevaisuus ei olekaan sellainen, että siinä on toivoa.
Alkaa syrjäytä, jo nuorena.
Ja yksinäisyys. Jumalan Sana sanoo, että ihmisen ei ole hyvä olla yksin.
Jos olemme monista asioista niin täysin eri mieltä, -
niin silloinhan me emme pärjää toistemme kanssa.
Silloin tulisi löytää joku yhteinen agenda, sellainen perustus, -
jonka mukaan lähdetään viemään asioita eteenpäin.
Se yhtenäiskulttuurissa todella oli.
Vaikka siellä oli shamanismia, noituutta ja Kalevalaa, -
nimenomaan ensimmäisenkin käskyn rikkomista suoranaisesti.
Sitä nämä kaikki on. Tontut ja keijukaiset jne.
Eivät ne ole Jumalan enkeleitä -
vaan ne ovat nimenomaan noituuteen perustuvia.
Niistä on tehtävä parannus. Jeesuksen veri puhdistaa, -
jos ne ensimmäisen käskyn syntinä ymmärretään.
Monista lähetysmaista virtaa koko ajan sellaisia asioita, -
jotka eivät lainkaan perustu Raamattuun.
Synti erottaa Jumalasta.
Sellaiset asiat eivät ole kelvollisia lasten kasvatukseen, -
eivätkä toinen toisensa opettamiseen.
Mediahan niiden kanssa pelaa koko ajan.
Siis, maailma antaa rauhattomuuden.
Maailma antaa väärät juuret, väärän sisällön.
Jeesus varoittaa "Jokainen istutus, -
jota minun taivaallinen Isäni ei ole istuttanut, on juurinen revittävä pois."
Muistan erään kaupunginjohtajan.
Olin sille alueelle perustamassa Raamattukoulua -
ja muutaman vuoden se siellä olikin.
Kävin kysymässä, mitkä olisivat kaupunginjohtajan rukousaiheet.
"No, tämäpä tulikin yllätäin. En ole näin asioita ajatellut."
Vähän ajan perästä hän sanoi:
"Nuo nuoret lapsiperheet. Se kasvatus on niin vaikeaa."
Sitten varsinkin, jos siinä tulee kohta: -
"Minä lähdenkin vähän eri suuntaan", -
niin pienet lapset tuleekin turvattomiksi, kun tulee avioero.
Tai jos ei ole vielä avioliittoakaan, -
tulee kohta jossa suhde päättyy, isällä ja äidillä.
Niin, toteutuuko siinä kasvatusvelvoite Jumalan edessä?
Vaikeita asioita, koko ajan, on täynnä maailma, täynnä perheet, -
täynnä jokaisen ihmisen mahdollisuudet.
Silloin se rauha, joka on tarjolla, johon voi tarttua, -
on sellainen rauha, -
jossa ei pääsekään nämä tämän maailman arvot hallitsemaan.
Lopun ajan asioista Jeesus puhuu.
Uskon, että ympärillämme on vähän sellaista lopun ajan viritystä, -
kun koko yhteiskunta on menossa näitä Jumalan sanoja vastaan.
Silloin olisi uskovilla ja eri kirkkokunnilla melkoinen urakka, -
jos esille pääsisi mediassa.
Sillä media tavallaan on toista mieltä.
Matt. 24:7:ssa sanotaan "Sillä kansa nousee kansaa vastaan ".
Aiemmin sanotaan "Ja te saatte kuulla sotien melskettä ja sanomia sodista; -
katsokaa, ettette peljästy." Siis Rauhan Ruhtinas sanoo näin.
"Sillä näin täytyy tapahtua, mutta tämä ei ole vielä loppu.
Sillä kansa nousee kansaa vastaan ja valtakunta valtakuntaa vastaan, -
ja nälänhätää ja maanjäristyksiä tulee monin paikoin.
Mutta kaikki tämä on synnytystuskien alkua.
Silloin teidät annetaan vaivaan, ja teitä tapetaan, -
ja te joudutte kaikkien kansojen vihattaviksi minun nimeni tähden.
Ja silloin monet lankeavat pois, -
ja he antavat toisensa alttiiksi ja vihaavat toinen toistaan.
Ja monta väärää profeettaa nousee, ja he eksyttävät monta.
Ja sentähden, että laittomuus pääsee valtaan, -
kylmenee useimpien rakkaus.
Mutta joka vahvana pysyy loppuun asti, se pelastuu."
Vielä yksi jae. "Ja tämä valtakunnan evankeliumi pitää saarnattaman -
kaikessa maailmassa, todistukseksi kaikille kansoille; -
ja sitten tulee loppu." (Matt. 24:6-14).
Eli, loppujen lopuksi noihin tilanteisiin, -
jotka on selvästi tuotu Raamatussa esille, -
Jeesus ylettyy antamaan rauhan.
Jos ajatellaan Pietarin sanaa, -
jonka hän sanoi Jeesuksen opetuslapsen, -
"heittäkää kaikki murheenne hänen päällensä, -
sillä hän pitää teistä huolen" (1 Piet. 5:7).
Siellä vainojen keskellä, ja monien vastoinkäymisten keskellä, -
opetuslapsi muisti Jeesuksen opetuksen.
Ne murheet, joita sinä ja minä kannamme, ja olemme kantaneet.
Mitä ehyempi suhde Jeesukseen ja lähimmäiseen.
Raamatun mukaan ihmisen ei ole hyvä olla yksin.
Jeesuksella on tuo rakkaus. Hän tuntee ajatuksetkin jo kaukaa.
Hänen turvansa on sellainen, -
että Hän antaa rauhan, jota maailma ei voi antaa.
"Älköön teidän sydämenne olko murheellinen" (Joh. 14:1)
Voi että, miten murehditaan perheissä.
Pitäisi rukoilla sen ja sen lapsen, tai perheen, puolesta.
Isovanhemmat murehtivat tai perheet keskenään murehtivat.
Ja silloin kun siinä on tuo lupausten sana.
Vielä yksi lupaus, joka tuntuu minusta vähän turhan helpolta.
Jos sitä ei koetella, niin se jääkin helpoksi sitten.
Jeesus sanoo, Matt. 7:7-8, -
"Anokaa, niin teille annetaan; -
etsikää, niin te löydätte; -
kolkuttakaa, niin teille avataan.
Sillä jokainen anova saa, ja etsivä löytää, ja kolkuttavalle avataan."
Siis Jeesuskin haluaisi kolkuttaa sydämille.
Hän sanoo "Katso, minä seison ovella ja kolkutan; -
jos joku kuulee minun ääneni ja avaa oven, -
niin minä käyn hänen tykönsä sisälle ja aterioitsen hänen kanssaan, -
ja hän minun kanssani" (Ilm. 3:20).
Siis noissa lupauksen sanoissa ja elävässä suhteessa Jeesukseen, -
on se rauha.
Se rauha on kaiken maailman rauhattomuuden yläpuolella.
Pyydetään vielä.
Jeesus, Rauhanruhtinas, anna tuon sanan toteutua, -
"rauhan sinä annat meille, sinun rauhasi". Aamen.
Tekstitys: Kristal Valtanen