IISRAELI MÄED
Tere tulemast taas saatesarja Iisraeli mäed palvereisile!
Neil palvereisidel palvetame Samaaria juubeliaasta
ja Iisraeli põhjapoolsete hõimude ehk Efraimi naasmisega seotud asju.
Ole meile tänagi teejuhiks, Jeesus!
Jätkame endiselt juubeliaastaga seotud prohvetlikku reisi
põhjamaalt tagasi Iisraeli mägedele.
Teel palvetame ja kuulutame Piibli tõotusi
Iisraeli põhjapoolsete hõimude naasmise kohta.
Alustasime teed Helsingist
ja lõpetasime eelmine kord oma ühise palvereisi Thessalonikis.
Seekord jätkame teed läbi Kreeka Ateenasse,
ning järgime samas Pauluse esimese Euroopa reisi radu.
Vestleme sellest teel täpsemalt.
Thessaloniki on üks kohtadest,
mis kuulis uudist Messias Jeesusest juba apostlite ajal,
kui Paulus oma teisel misjonireisil siia tuli.
Pauluse esialgne plaan
oli külastada praeguse Türgi alale rajatud kogudusi,
kuid Püha Vaim ei lasknud
ning juhtis Pauluse koos seltsilistega siia Euroopa poole.
Thessalonikis oli palju juute
ning Paulus tuli Siilase ja Timoteusega nendega rääkima.
"Nad matkasid läbi Amfipolise ja Apolloonia
ning tulid Tessaloonikasse, kus oli juudi sünagoog.
Ja Paulus astus oma harjumust mööda nende juurde sisse
ning arutles ja väitles nendega kolmel hingamispäeval Pühakirja üle,
selgitades ja tõestades,
et Messias pidi kannatama ja surnuist üles tõusma:
Tema ongi Messias - see Jeesus, keda mina teile kuulutan.'" Ap 17:1-3
Evangeeliumi algus Euroopas oli karm.
Enne Tessaloonikat olid Paulus ja Siilas
jõudnud pärast roomlaste piitsahoope vangi sattuda.
Paulus rääkis Jeesusest esmalt roomlaste koloonias Filipis,
mis asus Tessaloonikast veidi ida pool.
Jumal aga ei andnud Euroopa suhtes alla,
vaid toimetas nad maavärina abil öösel vanglast välja.
Tessaloonika oli järjekorras teine Euroopa linn,
kus Paulus olevat Jeesust kuulutanud.
Seal rääkis ta juutidega.
Kuid vaid vähesed neist uskusid, et Jeesus oli tõotatud Messias.
Selle asemel leidis Pauluse toodud hea sõnum soosingu kreeklaste seas,
kes austasid Iisraeli Jumalat.
Tessaloonikas korraldasid juudid Pauluse vastu märuli.
"Need, kes kogu maal rahutusi tekitavad, need on ka siia tulnud.
Jaason on nad vastu võtnud;
ja nad kõik rikuvad keisri korraldusi,
öeldes ühe teise olevat kuninga, kellegi Jeesuse." Ap 17:6-7
Tessaloonika juudid ei leidnud Paulust ja ta kaaslasi,
kuid vedasid Jaasoni ja teisi usklikuks saanud mehi
linna ülemate ette.
Nad lasti tagatise vastu minema.
Vabanenud vennad
saatsid Pauluse teekaaslastega naaberlinna Beroiasse.
Kus me nüüd oleme, Mia?
80 % Kreeka pindalast on mäed. Möödusime äsja Olümpose alaosast.
Kuidas Pauluse sõnum Beroias vastu võeti?
Paulus läks sealgi seltskonnaga esmalt sünagoogi
rääkima juutidele uudist Jeesusest kui Pühakirja tõotatud Messiast.
Vastuvõtt oli parem kui Tessaloonikas.
"Nemad võtsid sõna vastu täie innuga
ja uurisid iga päev Pühakirjast, kas see on nõnda.
Paljud neist hakkasid uskuma,
samuti rohkesti kõrgemast seisusest kreeka naisi ja mehi." Ap 17:11-12
Tessaloonika juudid said aga teada,
et Paulus ka Beroias Jumala Sõna kuulutas,
ja tulid sinna rahvast Pauluse vastu ässitama.
Siis läksid vennad koos Paulusega esmalt rannikule
ja sealt laevaga Ateenasse.
Kuhu me nüüd jõuame, Mia?
See on Kreeka maanteetoll.
Osa sellest 500 km pikkusest maanteest Ateenasse
on antud erafirmade hoolde
ja igas tollipunktis peab teenuse eest mõne euro maksma.
Kuna Tessaloonika juudid nii tuliselt Jeesuse vastu olid,
kas Pauluse reis sinna läks tühja?
Ei läinud.
Pauluse 3-nädalase reisi tõttu tekkis Tessaloonikas kogudus,
kellega Paulusel säilis soe suhe vaatamata kiirele lahkumisele.
Paulus saatis Tessaloonika usklikele vähemalt kaks kirja,
esimese neist juba Ateenast.
Me teame, et teie, Jumalale armsad vennad,
olete valitud,
sest meie evangeelium ei ole teie juurde tulnud palja sõnana,
vaid ka väes ja Pühas Vaimus ning täieliku veendumusega.
Te ju teate ise, missugused me olime teie juures teie heaks.
Ja te võtsite eeskujuks meid ning Issandat,
kui te rohkest viletsusest hoolimata
sõna vastu võtsite Püha Vaimu rõõmuga,
nii et te olete saanud eeskujuks kõigile usklikele
Makedoonias ja Ahhaias. 1Ts 1:4-7
Paulus lootis neid peagi uuesti kohata.
Kus me nüüd oleme, Mia?
Jätsime auto Kifisia metroopeatusse
ja tulime metrooga Ateena kesklinna.
Nüüd oleme kesklinnas ja jätkame teed jalgsi.
Kuidas Pauluse sõnum Jeesusest siin Ateenas vastu võeti?
Paulus vestles Ateenas Jeesusest sünagoogis juutide
ja Iisraeli Jumalat otsivate kreeklastega.
Lisaks vestles ta turul iga päev nendega,
kes seal olema sattusid.
Aga mõned epikuurlaste ja stoikute mõttetargad vaidlesid temaga.
Ühed ütlesid: 'Mida see lobasuu tahab öelda?'
Teised aga: 'Tema näib kuulutavat võõraid vaime.
Sest ta kuulutas neile evangeeliumi Jeesusest ja ülestõusmisest. Ap 17:18
Kui paulus linnas ringi käis, vihastus ta vaimus
kui nägi, et linn oli täis ebajumalakujusid.
Mis koht see on, Mia?
Siit avaneb vaade vana Ateena varemeile.
Seda piirkonda kutsutakse Agoraks ehk turuks,
ja siin Paulus inimestega rääkiski.
Kas ateenlasedki korraldasid mässu Jeesusest rääkinud Pauluse vastu
nagu Filipi roomlased ja Tessaloonika juudid?
Ei. Ateenlased olid uudishimulikud kõige uue suhtes.
Ja nad võtsid ta kinni ja viisid Areopaagile, sõnades:
'Kas me võime teada saada,
mis uus õpetus see on, mida sa räägid?
Sest sa tood meie kõrvu võõrastavaid asju.
Me tahame nüüd teada saada, mis need õige on.'" Ap 17:19-20
Kuhu me nüüd jõudsime, Mia?
Meiegi saabusime siia Areopaagile ja palvetame seekord siin.
Mis sa veel selle koha kohta rääkida oskad, Jyrki?
Areopaag oli Pauluse ajal tähtis ateenlaste kogunemiskoht.
Siin oli tollal ka kohus, mida nimetati Areopaagi nõukoguks.
Ateena asub Atika tasandikul
ja täna on siin Kreeka pealinna kandis
koos eeslinnadega ca 4 mln elanikku.
Siin on olnud linn juba ca 3500 aastat.
Ateena sai nime Pallase Athena järgi,
kes oli kreeka mütoloogias teadmise ja tarkuse jumalanna.
Areopaagi kõrval on akropol
ehk kindlus, mis oli juba algaegadel Ateena keskuseks.
Juba sadu aastaid enne Pauluse visiiti
oli sellest saanud ka linna ebajumaateenistuse keskus.
Selle templeist suurim oli Parthenon,
mis oli pühendatud neitsi Athenale.
Siin Areopaagil pidas Paulus oma kuulsa kõne, mis algas nii:
"Ateena mehed, ma näen, et te olete haruldaselt jumalakartlikud,
sest kui ma läksin läbi linna ja teie pühamuid silmitsesin,
leidsin ka sellise altari, millele on kirjutatud:
'Tundmatule Jumalale.'
Keda teie nüüd kui tundmatut teenite, teda kuulutan mina teile." Ap 17:22-23
Iisraeli Jumal oli saatnud Pauluse Euroopasse
rääkima kuningas Jeesusest, kes oli surnud ja üles tõusnud
ning oli nüüd Isa juures, kuid peagi maa peale valitsema naasmas.
Seepärast rääkis Paulus sellest ka siin Areopaagil:
"Jumal on küll selliseid teadmatuse aegu sallinud,
kuid nüüd käsib ta kõigil inimestel kõigis paigus meelt parandada.
Sest ta on seadnud ühe päeva, mil ta mõistab õiglaselt kohut
kogu ilmamaa üle mehe läbi, kelle ta on määranud,
ja ta on pakkunud kõigile tõestuse sellega,
et on tema üles äratanud surnuist." Ap 17:30-31
Kreeklased naersid siiski välja Pauluse jutu ihu ülestõusmisest.
Kreeka mõtlemine halvustas keha ja seda maailma.
Usuti, et inimese tulevik on taevas, vaimses reaalsuses, kuhu pääsetakse,
vabanedes kehast ja sellest halvast maailmast.
Seepärast ei sobinud Pauluse mõte ülestõusnud ihust
sugugi kreeka mõtlemisega, mis ei pidanud seda ihaldusväärseks.
Inimese surmajärgne naasmine ihulikku ellu
ei sobinud üldse vaimumeelsele kreeklasele.
Piibli järgi on inimese ihu Jumala loodud, hea ja väärtuslik.
See on nii väärtuslik, et äratatakse isegi surnuist üles.
Juba Jesaja prohveteeris:
"Aga sinu surnud ärkavad ellu, minu laibad tõusevad üles.
Ärgake ja hõisake, põrmus lamajad!
Sest sinu kaste on valguse kaste
ja maa paiskab välja kadunud." Js 26:19
Surnute ihulik ülestõusmine oli kreeka mõtlemisega niivõrd vastuolus,
et see ei tekitanud vastuseisu ainult Ateenas.
Sama vastuseis ihu ülestõusmisele ilmnes juba ka Korintose koguduses,
ja Paulus pidi neile kirjutama:
"Kui aga Kristusest kuulutatakse, et ta on üles äratatud surnuist,
kuidas siis mõned teie seast ütlevad,
et surnute ülestõusmist ei ole?" 1Kr 15:12
Ihu ülestõusmine on evangeeliumis niivõrd keskne osa,
et Paulus jätkas:
"Aga kui surnute ülestõusmist ei ole, siis ei ole ka Kristust üles äratatud.
Aga kui Kristust ei ole üles äratatud,
siis tähendab see, et ka meie jutlus on tühine
ja tühine on ka teie usk." 1Kr 15:13-14
Ihu ülestõusmine on vältimatu, sest Jumal on kavandanud,
et igavest elu elatakse ülestõusnud ihus
esmalt Jeesuse tuhandeaastases riigis siin maa peal
ja seejärel uues Jeruusalemmas, kui Jumal loob uue taeva ja uue maa.
Need, kes surid Jeesusesse uskudes,
ootavad Tema juures Tema valitsetava maapealse kuningriigi tulemist,
ning naasmist ihulikku ellu.
Ometi on ka paljud kristlased uskunud kreeka mõtlemise järgi,
et surma järel veedab inimene igaviku taevas.
Selles mõtlemises kaotab ihu ülestõusmine tähenduse.
Jeesus on siiski naasmas ellu koos inimestega siin maa peal.
Seepärast on ihu ülestõusmine niivõrd tähtis.
Siin maa peal teostuva kuningriigiga on seotud seegi,
et Jumal tahab kõik Iisraeli hõimud tagasi oma maale tuua,
sest Jeesus naaseb maa peale just Iisraeli kuningana.
Selle kuningriigiga kõigi rahvaste usklikud ühinevadki.
Kuulutame koos Piibli tõotusi
selle nähtava, füüsilise kuningriigi tuleku kohta.
"Ja ma nägin öistes nägemustes,
vaata, taeva pilvedega tuli keegi, kes oli Inimesepoja sarnane.
Ja ta saabus Elatanu juurde ning viidi tema ette.
Ja temale anti valitsus ja au ning kuningriik;
ja kõik rahvad, suguvõsad ja keeled teenisid teda.
Tema valitsus on igavene valitsus, mis ei lakka,
ja tema kuningriik ei hukku." Tn 7:13-14
"Õnnis ja püha on see, kes saab osa esimesest ülestõusmisest;
nende üle ei ole teisel surmal meelevalda,
vaid nad on Jumala ja Kristuse preestrid
ning valitsevad koos temaga kuningatena tuhat aastat." Ilm 20:6
"Tall tuli ning võttis raamatu
troonil istuja paremast käest.
Kui ta oli võtnud raamatu, siis need olevused
ja need kakskümmend neli vanemat heitsid maha Talle ette,
igaühel oli käes kannel ja kuldkausid täis suitsutusrohte -
need on pühade palved. Ning nad laulsid uut laulu:
'Sina oled väärt võtma raamatu ning avama selle pitserid,
sest sina olid tapetud
ning sina oled ostnud Jumalale oma verega inimesi
kõigist suguharudest ja keeltest ja rahvastest ja paganahõimudest
ning oled nad teinud kuningriigiks ja preestreiks meie Jumalale
ning nad hakkavad valitsema kuningatena üle ilmamaa." Ilm 5:7-10
"Natuke aega, ja õelat ei ole enam;
sa vaatad tema aset, aga teda pole kuskil.
Ent alandlikud pärivad maa
ja tunnevad rõõmu suurest rahust." Ps 37:10-11
Jeesuse ihulikule ülestõusmisele eelnes siiski Tema ihulik surm.
Ihu ülestõusmine Jumala maapealsesse kuningriiki,
pole võimalik ilma Jeesuse ristita.
Jumal lõi inimese juba algusest peale koos endaga maa peale elama.
Esimene katse Eedeni aias nurjus selle tõttu,
et ühise elu asemel otsustas inimene valida mao pakutud tarkuse
ja tema vaim suri.
Jeesuse kehtestatud uus leping tähendab,
et Jumal ja inimene saavad uuesti üheks
ja ühekssaamine toimub risti juures.
Just risti juures said pattudesse surnud inimene
ja inimeste pattudesse surnud Jumal üheks.
Koos surnud saavad ka koos elavaks.
Paulus kirjutab:
"Sest kui me oleme kasvanud kokku tema surma sarnasusega,
siis võime seda olla ka ülestõusmise sarnasusega." Rm 6:5
Risti ja ülestõusmist ei saa teineteisest lahutada.
Vaid rist avab tee ihu ülestõusmisele
ja sellesse Piibli ilmutatud jumalariiki,
kus Jumal elab inimestega füüsilises reaalsuses.
Põhjapoolsete hõimude naasmise teel on tänapäeval samad kraavid,
millega Paulus puutus kokku juba Kreekas.
Sõnumile Jeesuse ristisurmast ja ülestõusmisest
hakkavad vastu nii inimmõistus kui juutide oma jõule toetuv õigsus.
Mõlemad jäävad toetuma inimese headusele ja tarkusele.
Nad jätavad kõrvale inimese patuloomuse
ning selle, et inimene vajab tingimata ja pidevalt pattude lepitajat.
Ja lepitus on saadaval ainult Jeesuses.
Täna vabanevad paljud usklikud kristlusse tunginud kreeka mõjudest.
Kuid tundub, et mõistmata oma patuloomuse sügavust,
viib see kergesti otse teise kraavi ehk juutide oma jõule toetuvasse õigsusse.
Seal kujutleb inimene, et suudab olla Jumalale meelepärane
Moosese käsuseaduse ehk Toora järgimisega.
Jumalale on siiski meelepärane vaid usk Jumalasse
ja toetumine Tema ristile.
Sõnum ristist on nii kaugel inimesele loomuomasest mõtlemisest,
et Paulus kirjutas:
"Jah, sõna ristist on narrus neile, kes hukkuvad,
aga meile, kes päästetakse, on see Jumala vägi." 1Kr 1:18-19
Paulus kirjutas korintlastele edasi:
"Kuna maailm Jumala tarkuses ei tundnud Jumalat ära tarkuse abil,
siis oli Jumalale meelepärane
päästa selle narri kuulutuse kaudu need, kes usuvad.
Sest juudid nõuavad tunnustähti ja kreeklased otsivad tarkust,
meie aga kuulutame ristilöödud Kristust,
kes on juutidele ärrituseks ja paganaile narruseks,
ent neile, kes on kutsutud, olgu juutidele või kreeklastele,
on ta Kristus, Jumala vägi ja Jumala tarkus." 1Kr 1:21-24
Jumala arm patuse suhtes Jeesuse ristil
häbistab igasuguse inimtarkuse
nagu ka judaistlikud katsed käske järgida.
Risti ees ei tähenda midagi enda tarkus ega omad teod,
vaid üksnes pattude andekssaamine Jeesuses.
See puudutab kõiki, ka Iisraeli põhjapoolseid hõime.
Keegi ei pääse jumalariiki muidu, kui vaid Jeesuse risti kaudu.
Jeesuse risti juurde tulek eeldab patutunnetust ja kahetsust.
Need kuuluvad vältimatult ka kadunud poja Efraimi kojunaasmisse.
Jeremija prohveteeris Efraimi meeleparanduse kohta:
"Sina oled mind karistanud
ja ma olen saanud karistuse nagu tõrges härjavärss.
Too mind tagasi, et saaksin pöörduda, sest sina oled Issand, mu Jumal!
Sest pärast taganemist ma kahetsen,
ja pärast mõistuseletoomist ma löön enesele vastu puusa;
ma häbenen ja tunnen piinlikkust,
sest ma kannan oma noorpõlve teotust." Jr 31:18-19
Ka juba osaliselt maale naasnud Juuda ehk juudid
jõuavad veel patutunnetuseni
ning võtavad vastu Jumala armu Jeesuse ristis.
Sakarja prohveteeris sellest nii:
"Ja ma valan Taaveti soo peale ja Jeruusalemma elanike peale
kaastunde ja anumise vaimu;
siis nad vaatavad sellele, kelle nad läbi pistsid,
ja kaeblevad tema pärast, nagu kaeveldakse ainsa lapse pärast,
ja nutavad tema pärast kibedasti,
nagu nutetakse kibedasti esmasündinu pärast.
Sel päeval avaneb Taaveti soole ja Jeruusalemma elanikele allikas
patu ja rüveduse vastu." Sk 12:10, 13:1
Kuulutame Piibli tõotusi kojunaasmisest Jeesuse risti kaudu.
"Aga kui Kristus tuli tulevaste hüvede ülempreestrina,
suurema ja täiuslikuma telgiga, mis ei ole kätega tehtud,
see tähendab ei ole osa sellest loomisest, -
siis ta läks sisse mitte sikkude ja vasikate verega,
vaid iseenda verega,
minnes ühe korra kõige pühamasse paika,
saavutas ta meile igavese lunastuse.
... Seepärast ongi tema uue lepingu vahemees selleks,
et kutsutud - kui tema surm oli saanud lunastuseks
esimese lepingu aegsetest üleastumistest -
saaksid kätte igavese pärandi tõotuse. Hb 9:11-12, 15
"Jah, enamgi: ma pean kõike kahjuks
Issanda Kristuse Jeesuse kõikeületava tunnetuse kõrval.
Tema pärast olen ma minetanud kõik selle
ja pean seda pühkmeiks, et saada kasuks Kristust
ja et mind leitaks tema seest
ega oleks mul oma õigust, mis tuleb Seadusest,
vaid see õigus, mis tuleb Kristusesse uskumisest,
see, mille Jumal annab usu peale." Fl 3:8-9
Aitäh, Jeesus, et kaitsesid täna meie reisi.
Aitäh Sinu risti eest! Aitäh ülestõusmise eest!
Jeesuse nimel, aamen.
Auto sõidab siit Ateenast praamiga Iisraeli
ja järgmisel korral lõpetame ühise juubeliaastareisi
Iisraeli mägedele ja Jeruusalemma.
Valmistagem järgmist reisi juba palves ette!
Võid osaleda palvereisidel ka neid rahaliselt toetades.
TV7 Eesti kanalit saab toetada helistades annetustelefonil:
900 1777 (kõne hind 7 euri).
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri