ISRAELS BERG
Välkommen tillbaka på en gemensam böneresa till Israels berg.
I denna programserie ber vi för Samariens jubelår -
och för de norra stammarnas, Efraims, återkomst.
Led Du oss, Jesus, även under dagens böneresa.
I Bibeln innebär jubelåret att israelerna återvänder till sin arvejord.
Nu pågår i Samarien det första jubel- året efter de norra stammarnas exil.
Enligt jubelårsprofetian i Jesaja -
inleds återkomsten till arvejorden med ett inre helande.
I slutet av förra resan trodde vi att vi nu skulle be för -
helade i Guds folks relationer.
Herren ledde oss emellertid att först be vid lövhyddohögtiden i Jerusalem.
Jubelårets verklighet grundar sig helt på den Helige Andes verk -
och denna gång ber vi för Efraim och oss själva om att bli fyllda av Anden.
Vi beger oss alltså denna gång till lövhyddofesten i Jerusalem -
där Jesus talade om att ta emot den Helige Ande.
På vägen dit berättar vi mer om det som ligger bakom.
Lövhyddofesten är den sista festen under det bibliska året.
Man firar att folket kommit fram -
och drar sig till minnes återresan från Egypten till Israel.
Johannes berättar om ett av Jesu besök på lövhyddofesten i Jerusalem.
Låt oss titta lite närmare på det här under vägen.
Jesu resa till festen var ingen helt okomplicerad sak hemma.
Inte ens Jesu bröder trodde då på att Han var Messias -
och de uppmanade Honom hånfullt att åka till festen och göra under -
för att folk skulle tro på Honom.
Jesus svarade sin bröder: -
"Min tid har inte kommit än, men för er är det alltid rätt tid.
Världen kan inte hata er, men mig hatar den -
därför att jag vittnar om att dess gärningar är onda.
Gå ni upp till högtiden.
Jag går inte upp till den här högtiden än -
för min tid är ännu inte inne."
Så sade han och stannade i Galileen. Joh 7:6-9
Men när Jesu bröder hade gått upp till högtiden -
gick Han också dit, inte öppet utan i hemlighet.
Kan du berätta var vi är nu, Mia?
Vi passerade just avtaget till Betel.
Det var där som de norra stammarna firade sin egen ersättande fest.
Vi är inte på väg dit, utan till lövhyddofesten i Jerusalem.
Det var dit Jesus också gick.
Kan du berätta varför Jesus betedde sig så underligt på väg till festen?
Lövhyddohögtiden är en profetisk beskrivning av den fest -
som firas i Jerusalem då Jesus återvänder som kung.
Enligt Bibeln firas festen även under tusenårsrikets tid.
Därför sa Jesus åt sina bröder att Hans tid ännu inte var inne.
Hans tid att fira är då Han återvänder som kung.
Ändå lade man märke till Honom på festen, redan för 2000 år sedan.
Då halva högtiden hade gått gick Jesus nämligen upp till templet -
och började undervisa folket.
På grund av den exakta profetian i Daniel visste man att vänta Messias -
och folket tvistade om om Jesus var denna Messias, Kristus.
Nu talar han öppet, och de säger ingenting till honom.
Rådsherrarna har väl inte erkänt att han verkligen är Messias?
Den här mannen vet vi ju varifrån han är, -
men när Messias kommer ska ingen veta varifrån han är.
Bland folket kom många till tro på honom, och de sade: -
"När Messias kommer, -
ska han då göra fler tecken än den här mannen har gjort?"
Joh 7:26-27, 31
Kan du, Mia, berätta var vi nu är?
Vi är nu i Jerusalem, mitt i högtidstrafiken.
Under högtiden är här så mycket folk i rörelse -
att gatorna runt Gamla staden är stängda för personbilstrafik.
Det leder till kaos på de andra gatorna.
Låt oss se hur nära Gamla staden vi kan komma.
Vad var det egentligen Jesus sa åt folket under lövhyddohögtiden?
Jesus talade bland annat om -
att Han snart ska återvända till Fadern -
och berättade att dit kan människor inte komma.
Sitt huvudtal höll Jesus i templet på den sista dagen av högtiden -
och så här står det om det i Johannesevangeliet: -
[Jesus stod] och ropade: "Om någon är törstig, kom till mig och drick!
Den som tror på mig, som Skriften säger, -
ur hans innersta ska strömmar av levande vatten flyta fram."
Joh 7:37-38
Vägspärrarna ledde oss in i denna gränd, dit vi verkligen inte var på väg.
Men sist och slutligen var detta en bra rutt.
Vi parkerar bilen här.
Vi promenerar härifrån längs Kidrons dal.
Den här vägen har alla som kommer till festen norrifrån alltid tagit -
både Israels norra stammar och Jesus.
Johannesevangeliet berättar -
att Jesus var i templet även dagen efter högtiden.
Vad hände egentligen då?
Jesus hade övernattat på Olivberget här till vänster -
och när Han tidigt på morgonen kom tillbaka till templet -
var där ännu mycket folk.
Då förde de skriftlärda och fariseerna dit -
en kvinna som hade blivit gripen för äktenskapsbrott.
De ställde henne i mitten och sade: -
"Mästare, den här kvinnan greps på bar gärning -
när hon begick äktenskapsbrott.
I lagen har Mose befallt oss att stena sådana.
Vad säger då du?" Joh 8:3-5
Jesus svarade inte.
Han började istället av någon orsak skriva på marken.
Då fariseerna och de skriftlärda upprepade sin fråga -
steg Han upp och svarade: -
"Den av er som är utan synd kan kasta första stenen på henne."
Joh 8:7
Sedan böjde sig Jesus ned igen och fortsatte att skriva.
Medan Han skrev avlägsnade sig de som försökt få Honom i fällan.
Kvinnan hade endast varit ett vapen i kampen mot Jesus.
Nu har vi nått vår böneplats: dammen Siloam.
Låt oss först kika in genom den här porten -
så att vi ser den framgrävda kanten av dammen Siloam.
Dammen har haft tio trappsteg, med en avsats halvvägs.
Vi klättrar lite uppåt, ovanför dammen för att be.
Nere vid dammen är det under högtiden sådant liv och rörelse -
att det är lugnare att be här uppe.
Nu är vi framme vid dagens böneplats.
Kan du, Jyrki, berätta mer om den här platsen?
Vi är nu här vid dammen Siloam.
Vid den här dammen tvättade och renade sig festfolket på Jesu tid -
innan de steg upp till templet.
Den här målningen visar hur platsen såg ut då.
På Jesu tid ledde en väg härifrån rakt upp till templet.
Siloams damm var stor, ungefär 3000 kvadratmeter.
Tiotusentals människor på väg till festen hade plats att tvätta sig här.
Dammen togs ur bruk då romarna förstörde Jerusalem år 70 e.Kr.
Dammen fylldes av jord, och platsen glömdes bort.
Dammen Siloam upptäcktes av misstag år 2004 -
då rörmokare på grund av ett läckage började gräva här.
I dag täcks ännu största delen av dammen av denna trädgård.
Vatten fick dammen från Gihonkällan, belägen högre upp i staden -
genom en tunnel byggd av kung Hiskia.
I dag strömmar vattnet genom tunneln till denna lilla damm, lite högre upp.
Därifrån leds det vidare genom detta rör och denna ränna.
Dammen Siloam hade en alldeles speciell betydelse vid lövhyddofesten.
Prästerna hämtade här i en sjungande procession vatten till templet.
Med fröjd skall ni ösa vatten ur frälsningens källor. Jes 12:3
Denna vers är en av lovsången som följer på en uppenbarelse -
som profeten Jesaja fick om Jesu tusenårsrike.
Ordet "frälsning" är på hebreiska "Jeshua", alltså Jesus.
Prästerna sjöng alltså att ni med fröjd får ösa vatten ur Jesu källa.
Som vi läste ropade Jesus under lövhyddohögtidens sista dag -
att människorna skulle komma till Honom och dricka.
Jesus förklarade alltså att Han var den Jeshua, frälsningens källa -
som man sjunger om här.
Samtidigt lovade Jesus också att ur de människors hjärtan -
som tror på Honom ska källor av levande vatten flöda fram.
Johannes berättar vad Jesus avsåg med dessa levande vattenströmmar.
Detta sade han om Anden, som de skulle få som trodde på honom.
Anden hade nämligen inte kommit än, -
eftersom Jesus ännu inte hade blivit förhärligad. Joh 7:39
Istället för vattnet från Siloam lovade Jesus sina efterföljare Helig Ande.
Prästerna och judarnas andra andliga ledare ville dock inte komma till Jesus.
De fortsatte utöva sin egen, på Mose lag grundade, välbekanta religion.
Johannesevangeliet fortsätter sedan med en synbart fristående berättelse -
om vad som hände följande morgon -
då fariseerna och de skriftlärda förde äktenskapsbryterskan till Jesus.
Denna händelse är dock inte alls fristående.
Den hör starkt ihop med att Jesus föregående dag -
förklarat sig vara det levande vattnets källa.
Jesus gav inget svar åt dem som fört kvinnan till Honom.
Han böjde sig istället ner och skrev i stoftet.
Han gjorde det som Jeremia hade förutsagt: -
Herren är Israels hopp.
Alla som överger dig kommer på skam.
De som avfaller från mig liknar en skrift i sanden.
De har övergivit Herren, källan med det levande vattnet. Jer 17:13
Jesus sa alltså att ur deras inre som dricker av Honom -
ska strömmar av levande vatten flyta fram.
De som tror på Honom får alltså den Helige Ande.
De skriftlärda och fariseerna kom dock inte till Jesus för att dricka -
utan de försökte anklaga Honom för att motsätta sig Mose lag.
Det var inte fråga om att Jesus var av olika åsikt med dem i lärofrågor -
utan om liv och död.
Utan den Helige Ande är människans ande död.
Utan den Helige Ande finns inget helande och inget liv.
Att ta emot den Helige Ande är ett livsvillkor -
för utan Honom blir livet skrivet i stoftet.
Jeremia fortsätter: -
Hela mig, Herre, så blir jag helad.
Fräls mig, så blir jag frälst.
Ty du är min lovsång. Jer 17:14
Nu är vi här på lövhyddofesten och ber att Efraim och vi -
skulle få vara frälsta och helade av Jesus, fyllda av den Helige Ande -
källor av levande vatten.
Du, Jesus, är livets enda källa och det finns inget annat liv än det som -
Fadern har skapat genom Dig. Ge oss en törst efter Dig.
Låt Efraim och oss komma till Dig för att ta emot det liv som Du ger.
Befria Efraim och mig från alla andra källor -
till att dricka enbart ur Dig, Jesus, Jeshua.
Bara Du kan skänka Efraim och mig Guds liv i vårt innersta.
Bara genom Dig kan jag få den Helige Ande.
Bara Du, Jesus, är Frälsaren och Läkaren.
Låt Din Ande bota Efraim och mig i vårt inre så vi fritt kan prisa Dig.
Utan Din Ande är vi bara jordiskt stoft och det förblir vi.
Fyll oss med Din Ande och gör oss levande på riktigt.
Jesus, på lövhyddohögtiden kallade Du människor till Dig för att dricka.
Här är jag nu.
Fyll, Jesus, Efraim och mig med den Helige Ande så att från vårt inre -
börjar flyta strömmar av levande vatten.
Då fariseerna och de skriftlärda förde äktenskapsbryterskan till Jesus -
var deras fråga vad Jesus ansåg om att -
Mose lag krävde att kvinnan skulle stenas.
Denna händelse inträffade den dag då judarna på nytt från början -
inledde den årliga genomläsningen av Mose lag, Toran.
Fariseerna och de skriftlärda insåg inte att de själva stod inför Honom -
som Toran berättade om. Paulus beskrev det så här: -
Ja, än i dag ligger en slöja över deras hjärtan när de läser Mose.
Men när någon omvänder sig till Herren tas slöjan bort.
Herren är Anden, och där Herrens Ande är, där är frihet.
Och alla vi som med obeslöjat ansikte ser Herrens härlighet som i en spegel,
vi förvandlas till en och samma bild, från härlighet till härlighet.
Det sker genom Herren, Anden. 2 Kor 3: 15-18
Jesus hade kallat folket att motta den Helige Ande -
med avsikt på lövhyddohögtidens sista dag.
Det var nämligen den dag som -
den årslånga läsningen av Toran avslutades och inleddes på nytt -
och man firade Toran.
Då den Helige Ande föll över Hans efterföljare -
skedde det på pingsten, shavuot, då judarna firar att lagen gavs på Sinai.
Jesus ersatte det gamla förbundet som var grundat på lagen -
med ett nytt förbund, som innebar att -
människan inte styrdes av lagen utan inifrån av Guds Ande.
I 2 Korintierbrevets 3:e kapitel skriver Paulus om skillnaden så här: -
Han har gett oss förmåga att vara tjänare åt ett nytt förbund, -
som inte är bokstavens utan Andens.
Bokstaven dödar, men Anden ger liv.
Redan dödens tjänst, inristad med bokstäver på stenar -
kom med sådan härlighet att Israels barn inte kunde se på Moses ansikte -
för dess strålglans, även om den glansen bleknade.
Hur mycket större härlighet ska då inte Andens tjänst ha? 2 Kor 3:6-8
Att förflytta sig från det gamla förbundet till det nya -
är som att flytta sig från stearinljussken till klart solljus.
Låt oss be för Efraim och oss själva -
att vi med obeslöjat ansikte får se Herrens härlighet.
Låt Efraims och mitt hjärta vända sig helt till Dig, Jesus, -
och låt oss med obeslöjat ansikte se Din härlighet.
Låt mig och Efraim förvandlas till Din avbild, -
så som endast den Helige Ande kan förvandla en människa.
Tack, Far, att Du har befriat Efraim och mig från lagens förbannelse -
till Dina Andes frihet. Tack att Du har förflyttat oss från -
att tjäna den döda bokstaven till att tjäna Din levande Ande.
Tack Far, att Du har gjort oss del- aktiga av Din härlighet i Jesus.
Tack Jesus, för Din Ande, som gör Efraim och mig levande.
Gör Efraim och mig i Andens kraft till det nya förbundets tjänare.
Tack för att där Herrens Ande är, där är frihet.
Under dessa böneresor har vi talat mycket om Jesajas jubelårslöfte -
som börjar så här: -
Herrens, HERRENS Ande är över mig, -
ty Herren har smort mig till att predika glädjens budskap för de ödmjuka.
Han har sänt mig att förbinda dem som har ett förkrossat hjärta, -
att ropa ut frihet för de fångna och befrielse för de bundna. Jes 61:1
Detta talar om en inre befrielse och ett inre helande genom den Helige Ande.
Detta löfte om Guds folks inre helande i Jesajas bok -
avslutas dock med mycket praktiska anvisningar.
De skall bygga upp gamla ruiner, upprätta tidigare ödelagda platser.
De skall åter bygga upp de ödelagda städerna, -
platser som har legat öde släkte efter släkte. Jes 61:4
De som bygger är de som den Helige Ande befriat från bojor -
och vilkas hjärtan Han har helat.
Den inre befrielse och det helande som den Helige Ande verkar -
hör alltså ihop med Israels folks återvändande till sina fäders land -
och återuppbyggandet av det.
Om sambandet mellan utgjutandet av Anden och återkomsten till landet -
talar Gud också genom profeten Hesekiel.
Ty jag skall hämta er från folken och samla er från alla länder -
och föra er till ert land.
Jag skall stänka rent vatten på er, så att ni blir rena.
Jag skall rena er från all er orenhet och från alla era avgudar.
Jag skall ge er ett nytt hjärta och låta en ny ande komma in i er.
Hes 36:24-26
Också det kända löftet i Joel om en stark utgjutelse av den Helige Ande -
hör i själva verket samman med folkets återkomst.
Löftet börjar så här: -
Och det skall ske därefter att jag skall utgjuta min Ande över allt kött.
Era söner och era döttrar skall profetera, -
era gamla män skall ha drömmar, era unga män skall se syner.
Också över tjänare och tjänarinnor -
skall jag i de dagarna utgjuta min Ande.
Och jag skall låta tecken synas på himlen och på jorden: -
blod, eld och rökpelare.
Solen skall vändas i mörker och månen i blod, -
innan Herrens dag kommer, den stora och fruktansvärda. Joel 2:28-31
Löftet slutar dock inte där, utan fortsätter så här: -
Och det skall ske att var och en som åkallar Herrens namn skall bli frälst.
Ty på Sions berg och i Jerusalem skall det finnas en räddad skara -
så som Herren har sagt, bland kvarlevan som Herren kallar. Joel 2:32
Den sista av Bibelns stora högtider är lövhyddohögtiden -
där man firar att folket kommit fram.
Fram till Jesu rike kommer ingen utan den Helige Ande, Guds liv i dig.
Därför var det just under den profetiska framkomstfesten som Jesus
inbjöd människorna att ta emot den Helige Ande.
Låt oss ännu tacka för att Efraim och vi till fullo får ta emot -
denna den Helige Andes utgjutelse som utlovas i Joels bok.
Låt oss tacka för att vi får vara med i den frälsta skara -
som Herren har inbjudit till denna stora lövhyddohögtid -
som firas här då Han kommit tillbaka.
Tack Jesus, att Du återvänder som kung hit till världen.
Tack för den fest som då firas.
Tack för de frälstas skara som då är framme här.
Tack Jesus, att genom Dig förverkligas jubelårets verklighet -
och återupprättandet av allting.
Tack att det händer i Efraims och vår inre värld och i den yttre verkligheten.
Tack Jesus, att Du låter den Helige Ande som vilar över Dig fylla oss.
Tack Jesus, för ett nytt hjärta och en ny ande.
Tack för kommande tider då Du gör stora saker i Efraims och mitt liv.
Tack Jesus, att Du för Ditt folk fram till det slutliga Löfteslandet.
Tack för den arvejord som Du har berett för Ditt folk -
både i den synliga verkligheten och i Anden.
Låt Efraim och mig redan få skåda fram mot den slutliga hemkomsten.
I Jesu namn, amen.
På vår nästa böneresa beger vi oss till berget Gerissim -
och ber där för att Guds folk ska bli ett.
Låt oss redan nu i bön förebereda nästa resa.
Du kan delta i dess böneresor genom att stöda dem ekonomiskt.
I Finland: ring 0600-10070 (10,01 euro + lsa). Lyssna till hela meddelandet.
Du kan också betala till kontot i rutan, ref: 8507
I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
Swisha din gåva till 123 544 1951
Översättning: Himlen TV7