ISRAELS BERG
Välkommen igen på en gemensam böneresa på Israels berg.
I programserien ber vi för att området ska bli berett -
för Israels norra stammars, Efraims, återkomst.
Tack Jesus att Du är med också på denna resa.
Vi började våra resor genom att röja sten ur Efraims väg tillbaka -
och bad alltså under de sju första resorna om förlåtelse för de synder -
som lett till att Efraim fördrivits från bergen.
Under de följande sju resorna förkunnade vi Bibelns löften -
gällande detta område och Efraims återkomst.
Vi kommer nu in i den sista fasen i att förbereda landet för Efraim.
Vi ska nu inta landet i Anden -
genom att tacka Herren för Hans segrar.
Denna gång tar vi oss till Ein Kelt.
Den ligger i Akors dal där Israel i tiderna begravde sina förluster -
mitt under erövringen av landet.
Gud har lovat göra Akors dal till en hoppets port för Efraim.
Vi diskuterar närmare under resan vad det handlar om.
När israeliterna kom från Egypten till detta land som Gud lovat dem -
intog de med Guds övernaturliga hjälp staden Jeriko.
Jeriko var ändå bara det första steget i att inta hela landet.
Efter segern vid Jeriko sände Josua män för att bespeja landet.
De kom till staden Ai öster om Betel.
Segern vid Jeriko hade gjort folket högmodigt gentemot fienden -
och spejarna gav följande rapport: -
"Allt folket behöver inte dra upp.
Låt tvåtusen eller tretusen gå dit upp och inta Ai.
Du behöver inte låta allt folket trötta ut sig med att gå dit, -
för de är inte många." Jos 7:3
Utöver högmodet hade israeliterna efter segern vid Jeriko -
ett ännu allvarligare problem.
Gud hade befallt folket att förstöra all egendom i Jeriko, -
och förbjudit dem att ta något byte.
Men israeliterna lydde inte.
Mia, kan du berätta var vi befinner oss?
- Vi körde söderut längs samma väg som när vi gjorde en böneresa -
till Efraims by, Taibe.
Vi passerade nyss korsningen dit -
och tar nu av på en väg ner mot Jeriko.
Hur gick intagandet av Ai när utgångsläget var som det var?
- När gruppen på 3 000 israeliter drog ut mot Ai led de en stor förlust.
"Och männen i Ai dödade omkring trettiosex man av dem -
och förföljde de övriga utanför stadsporten ända till Sebarim -
och slog dem på sluttningen där.
Då smälte folkets hjärta och blev som vatten." Jos 7:5
Josua som fått i uppgift att inta landet -
rev sönder sina kläder och kastade sig på marken inför Herrens förbundsark.
Han kunde inte begripa hur Gud lät dem lida en sådan förlust.
"Josua sade: 'O, Herre, Herre, varför har du fört detta folk över Jordan -
för att överlämna oss i amoreernas hand och förgöra oss?
Om vi ändå hade nöjt oss med att stanna på andra sidan Jordan!
O, Herre, vad skall jag säga, när Israel har vänt ryggen åt sina fiender?
När kananeerna och alla som bor i landet får höra detta, -
kommer de att omringa oss och utrota vårt namn från jorden.
Vad vill du då göra för ditt stora namns skull?" Jos 7:7-9
Israels förlust var inget mysterium för Gud.
Han befallde Josua att resa sig upp och sluta klaga.
Gud förklarade vad som låg bakom förlusten.
"Israel har syndat, de har överträtt mitt förbund som jag ingått med dem.
De har tagit av det tillspillogivna, -
de har stulit, ljugit och lagt det stulna bland sina egna ägodelar.
Därför kan inte Israels barn stå emot sina fiender, -
utan de måste fly för dem, ty de är själva drabbade av tillspillogivning.
Jag vill inte mer vara med er, -
om ni inte skaffar bort från er det tillspillogivna." Jos 7:11-12
Mia, var befinner vi oss nu?
Vi kom just över på huvudvägen från Jerusalem till Jeriko.
Vi vänder nästan genast till vänster -
och kommer ut i ödemarken kring Akors dal.
Vad gjorde israelerna då i den här situationen?
- De steg tidigt upp följande morgon för att utreda -
vem som tagit med sig sådant från Jeriko, som Gud befallt dem förstöra.
Herren visade att sakerna fanns hos Akan i Juda stam.
"Akan svarade Josua: -
'Det är sant. Jag har syndat mot Herren, Israels Gud.
Detta är vad jag har gjort: -
Jag såg bland bytet en dyrbar mantel från Sinear -
och tvåhundra siklar silver och en guldplatta som vägde femtio siklar, -
och jag fick begär till det och tog det.
Det är gömt i jorden i mitten av mitt tält med silvret underst." Jos 7:20-21
Man hittade så sakerna i Akans tält.
Gud hade gjort klart att Han menade allvar.
Det som dömts till att förstöras skulle verkligen förstöras -
innan Gud fortsätter gå med israeliterna.
Också Akan som tagit det som skulle förstöras, blev förstörd -
tillsammans med allt som tillhörde honom.
"Och Josua sade: 'Varför drog du fördärv över oss?
I dag skall Herren bringa olycka över dig.'
Sedan stenade hela Israel honom.
De brände upp dem och kastade stenar över dem.
Över Akan reste de ett stort stenröse, som finns kvar än i dag.
Och Herren vände sig ifrån sin glödande vrede.
Därför fick den platsen namnet Akors dal, -
som den fortfarande heter." Jos 7:25-26
Efter denna rening drog israeliterna på nytt ut i strid mot Ai -
och intog den. Erövringen av landet kunde fortsätta.
- Vi körde ner till en plats vid namn Ein Kelt.
Så här långt kommer vi med bil.
Vi går ner här.
Vi tar av åt vänster och kommer till den här väggen -
som byggts redan före Jesu tid. Ovanpå den fanns en ränna -
längs vilken man ledde vatten från källan här, ner mot Jeriko.
Nu är vi framme vid böneplatsen.
Jyrki, vad är det för en plats?
Vi är ute i öknen nära Wadi Kelt mellan Jeriko och Maale Adumin.
Hit förde man Akan, hans familj, hans egendom och det stulna.
Dalen där de dömdes till förstörelse började man kalla Akors dal.
Namnet Akor kommer från ett ord som betyder att störta i undergång.
Noggrann information om vad man menade med Akors dal -
finns inte kvar längre, men den nämns i Josuas bok -
när man talar om gränserna för Benjamins stam.
"Gränsen på norra sidan började vid den vik av detta hav -
där Jordan har sitt utlopp. Därifrån drog sig gränsen upp mot Bet-Hogla -
och gick fram norr om Bet-Haaraba.
Vidare drog sig gränsen upp till Rubens son Bohans sten.
Därefter drog sig gränsen upp till Debir från Akors dal -
i nordlig riktning mot det Gilgal som ligger mitt emot Adummimhöjden, -
söder om bäckravinen." Jos 15:5-7
Akors dal ligger alltså i bergen mellan Jeriko och Adummim.
Gud lovar i Hoseas bok förvandla Akors dal -
till en hoppets port för Efraim.
Hoppets port är på hebreiska "petah tikvah".
En stad med det namnet såg vi under vår förra böneresa.
Grundarna till Petah Tikvah försökte i slutet på 1800-talet -
köpa just Akors dal för de första judiska nybyggarna.
Ottomanska rikets sista regerande sultan gick inte med på att sälja.
De fick i stället köpa det träsk där dagens Petah Tikvah ligger.
Denna gång ber vi just här därför att Israels förlust är begravd här -
och Gud har lovat vända det i seger också när det gäller Efraim.
Vi ska först se på varför Akans gärning var så väldigt allvarlig.
Strax innan de intog Jeriko, hade Gud varnat israeliterna så här: -
"Ni skall hålla er borta från det tillspillogivna, -
så att ni inte själva blir tillspillogivna. Om ni tar något -
från det tillspillogivna, blir ni orsak till att Israels läger -
drabbas av tillspillogivning och ni drar olycka över det.
Allt silver och guld och allt som är av koppar eller järn -
skall vara helgat åt Herren och gå till Herrens skattkammare." Jos 6:18-19
Akan tog sådant som tillhörde Gud -
och sådant som skulle tillspilloges.
Han försökte dra personlig nytta av den seger Gud gett.
Han utnyttjade för egen vinning den seger Gud gett när landet erövrades.
I stället för att tacka Gud för segern -
och ge Gud den vinst man fått, tackade Akan i stället sig själv -
och stal åt sig själv en del av Guds seger.
Gud gav inte landet åt Israels folk för deras egen nytta, -
utan för att Guds planer skulle förverkligas.
Det blev omedelbart stopp i erövringen -
när folket slutade ära och lyda Gud.
I Jesajas bok säger Gud: -
"Jag ger inte min ära åt någon annan." Jes 48:11
Så länge Israel ärade Gud kunde fienden inte stoppa Israel.
Men när Israel stal åt sig själv av den ära som tillhörde Gud -
förlorade Israel den auktoritet Gud gett över fienden och bestod inte.
Det handlade alltså inte om en enstaka förlust under erövringen, -
utan om en fullständig katastrof. Gud var inte längre med dem.
Fallet Akan handlar inte om enstaka misstag, -
utan om en andlig lag när det gäller stora segrar som Gud ger.
David hade i svåra situationer vunnit stora segrar.
Han visste hur man vandrar i Guds seger.
Han skriver om det i psalm 18.
Först gäller det att förlita sig på Guds nåd.
David skriver: -
"I min nöd åkallade jag Herren, jag ropade till min Gud. Från sitt tempel -
hörde han min röst, mitt rop till honom nådde hans öron." Ps 18:7
Gud kom och räddade David ur fiendernas händer.
Nästa steg är att ta fasta på Guds löften och med stöd av dem och -
Guds kraft stiga in i seger. David skriver: -
"Du rustade mig med kraft för striden, -
du böjde mina motståndare under mig.
Mina fiender drev du på flykten för mig, -
dem som hatade mig förintade jag." Ps 18:40-41
Det tredje steget är att tacka. David skriver: -
"Herren lever!
Lovad är min klippa, upphöjd är min frälsnings Gud!" Ps 18:47
När vi ser på Jesu seger på korset -
ser vi också där dessa tre delar i Guds segerstrategi.
Jesus behandlade först synden och dess makt på korset.
Så steg Han in i Guds löften om uppståndelsen.
Till sist steg Han in i sin auktoritet, i Guds härlighet, -
i tack och lovprisning.
Segern kommer när man förlitar sig på Guds nåd och Hans löften.
Men först genom att tacka förseglar man segern.
Den mest kritiska stunden i Guds strider är ofta -
vad som sker efter segern.
Det avslöjas vad finns i människans hjärta, när man ser vem får äran.
Att ge Gud tack och ära är ödmjukhet som erkänner -
att Gud gett segern och att Han är god.
Det förseglar segern och för i Guds kraft till nya segrar.
Otacksamhet är högmod som själv tar all ära.
Det anser segern vara en självklarhet eller anser -
att segern beror på den egna eller gruppens kvalifikationer.
Då vandrar man inte längre i Guds seger -
och fienden kan stjäla den seger man redan vunnit.
"...för Gud står emot de högmodiga..." 1 Pet 5:5
Gud förhindrar inte förluster som beror på högmod.
I sin kärlek tillåter Han dem för att bryta högmodet.
Högmod är syndens kärna och det är nödvändigt att bryta högmodet -
för att vi ska kunna vandra i Guds seger.
Många av oss har växt upp i en omgivning -
där glädje till stor del baserats på egna framgångar -
och inte på Gud och Hans verk.
I ett sådant tänkande finns inte utrymme för tacksamhet mot Gud -
och då är det svårt att vandra i Guds segrar, med glädje och tacksamhet.
Att vara otacksam och ta till sig av äran som tillhör Gud -
har också efter Akan fällt många av Guds tjänare.
Nyckeln till att vandra i Guds seger är att ge Gud allt tack och all ära.
Andliga segrar baserade på tro är Guds segrar för Gud.
De är inte människans segrar för människan.
När Gud tar med människor i att förverkliga Hans segrar, -
tenderar människor ofta att tänka att de själva vunnit segern -
och förtjänar åtminstone tack och uppskattning för det.
När Jesu lärjungar bett Honom om större tro -
varnade Jesus genast dem för att glömma vem de ska tacka.
"Om någon av er har en tjänare som plöjer eller vallar får, -
säger han då när tjänaren kommer hem från marken: -
Kom nu och sätt dig till bords?
Säger han inte snarare: Laga något till kvällsmat åt mig, -
och fäst upp dina kläder och passa upp mig medan jag äter och dricker.
Sedan kan du själv äta och dricka.
Inte tackar han tjänaren för att han gjorde det han fick i uppdrag?
På samma sätt ska också ni säga, när ni har gjort allt som ni fått i uppdrag:
Vi är odugliga tjänare.
Vi har bara gjort vår plikt." Luk 7:7-10
Att stjäla äran från Gud är alltså mycket farligt.
Striderna vid staden Ai visar att om man faller för högmod -
måste det inte vara slutgiltigt.
Genom att behandla synden och på nytt lita på Guds löften -
kan förlusten vändas i ny seger.
Gud har för vana att ta segern just dit där man lidit en förlust -
och dit där man förlorat en seger Han gett redan tidigare.
Han flyr inte för att försöka på nytt någon annanstans.
Han återvänder som vinnare till platsen för förlusten.
Som exempel: Jerusalem är den plats där judarna förkastade Jesus -
och där Han dog under hån från religiösa ledare.
Just till den stad som förkastade Honom -
återvänder Han som Kung för att regera.
Akors dal är en plats av förlust, dit Jesus kommer med seger.
I Akors dal begravs människans vilja att ta äran för Guds seger -
eller dra egen nytta av den.
När lusten att ta äran för Guds seger blivit dödad och begraven -
öppnas hoppets port.
Efraim stal Guds ära på ett mycket värre sätt än Akan.
Också Efraim har fått sitt straff, gått miste om sitt land och dött som folk.
Men Gud lovar också i Efraims fall -
vända den förlust man led här till seger.
Redan innan Efraim förvisades från landet -
talade Gud genom Hosea om Efraims nya hopp -
och hänvisade till Akors dal.
"Därför skall jag locka henne bort -
och föra henne ut i öknen och tala till hennes hjärta.
Sedan skall jag ge henne tillbaka hennes vingårdar -
och göra Akors dal till en hoppets port.
Där skall hon sjunga som i sin ungdoms dagar, -
som på den dag då hon drog upp ur Egyptens land." Hos 2:14-15
Gud talar här om att Efraims kärleksrelation till Gud förnyas.
Förstörelsens dal blir hoppets port.
Där stiger Efraim in i brudens roll tillsammans med brudgummen.
Efraims nya relation till Gud föds genom Jesus.
Genom Jesus blir Efraim brud och lär känna Gud.
"Jag skall trolova dig med mig för evig tid, -
ja, jag skall trolova dig med mig i rättfärdighet och rätt, -
i kärlek och barmhärtighet.
Jag skall trolova dig med mig i trohet, -
och du skall så känna Herren." Hos 2:19-20
Genom den här kärleksrelationen sår Gud på nytt Efraim i landet.
Så här fortsätter Gud i Hoseas bok: -
"Jag skall plantera henne åt mig i landet.
Jag skall förbarma mig över Lo-Ruhama och säga till Lo-Ammi: -
'Du är mitt folk.' Och de skall svara: 'Du är min Gud.' " Hos 2:25
Kung David förföll alltså inte i att ta äran för Guds verk.
När han tackade folket för deras rikliga gåva för att bygga templet -
bad han så här: -
"Ty vad är väl jag, och vad är mitt folk, -
att vi själva skulle förmå att ge sådana frivilliga gåvor?
Nej, från dig kommer allt, -
och ur din hand har vi gett det åt dig." 1 Krön 29:14
Nu är det viktigt att stanna upp och kontrollera -
om vi i likhet med Akan tagit ära eller nytta av de segrar Gud gett.
Vi ber.
Käre Far, visa mig mitt hjärta.
Visa mig om jag åt mig själv tagit ära för Dina verk eller segrar.
Visa mig om jag tagit i eget bruk sådana skatter som tillhör Dig.
Jag inser att jag inte kan resa vidare med ett sådant hjärta.
Förlåt mig Far de gånger jag försökt dra nytta av Dina segrar.
Förlåt mig Far de gånger jag inte av hela hjärtat gett Dig tack och ära.
Ge mig Gudsfruktan och ett sådant hjärta som David hade.
Tack Herre för att jag får lita på Ditt löfte -
om att Du vänder förlustens och förstörelsens dal -
till en hoppets port också i mitt liv.
Tack att jag får ta fasta på Ditt löfte om att Du på nytt väcker upp -
också mitt hjärta, till brudens kärlek till Dig.
Tack Herre att Du är god och Din nåd varar för evigt.
I Jesu namn, amen.
I samband med förberedelserna för föregående böneresa -
talade Gud tydligt att vi fått seger i att förbereda landet -
efter att ha bekänt synderna och förkunnat Hans löften. Nu tackar vi!
Tack Herre för den seger vi fått tillsammans med Dig -
i att förbereda detta land för Efraims återkomst.
Tack Herre att det är Din seger som baserar sig på Jesu försoningsverk -
och Hans blods kraft.
Herre vi prisar och lovar Dig för att Du gör stora under -
när Du för Efraim tillbaka till detta land.
Tack att Du i enlighet med Ditt löfte vänder förlustens dal -
till hoppets port också i Efraims liv.
Tack att Du väcker Efraims hjärta till brudens kärlek gentemot Dig.
"Lovad vare du, Herre, vår fader Israels Gud, från evighet till evighet!
Dig, Herre, tillhör storhet och makt, härlighet och glans och majestät, -
ja, allt vad i himlen och på jorden är.
Ditt, o Herre, är riket, och du har upphöjt dig till ett huvud över allt.
Så tackar vi dig nu, vår Gud, och lovar ditt härliga namn." 1 Krön 29:10-11,13
Under följande böneresor tackar vi Gud för det Han gjort i Samarien.
Vi tackar för att Han kommer över förlorade segrar -
med sin slutgiltiga seger.
Den fullkomliga segern kommer med Jesus, Han som besegrat döden, -
som snart återvänder som kung.
Under nästa böneresa tackar vi Gud för de smakprov Han här gett -
under Jesu tid och det Han ännu kommer att göra.
Låt oss tillsammans förbereda nästa resa i bön.
Du kan också stöda böneresorna ekonomiskt, i Sverige och Finland.
I Finland kan du ringa: 0600-10077. Samtalet kostar ca 10 euro.
I Finland kan Du också ge via vårt bankkonto: -
FI40 1112 3000 3427 89 Mottagare: Ristin Tuki. Ref: 8471
Stöd programserien Israels berg! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
SMS:a "HimlenTV7 100" till 72672 så skänker du 100 kr.
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle Himlen TV7