ISRAELS BERG
Välkommen igen på en gemensam böneresa på Israels berg.
I programserien ber vi för att området ska förberedas -
för Israels norra stammars, Efraims, återkomst.
Led Du Jesus vår resa och låt oss se detta land så som Du ser det.
Bibeln förknippar Efraims återkomst med många löften -
om att Efraims relationer blir helade.
Förra gången proklamerade vi Bibelns löften om att Efraims relation -
till brodern Juda, blir hel. - Den här gången förkunnar vi Bibelns löften -
om att också Efraims relation till landet blir helat.
När Gud för tillbaka Efraim byggs ödelagda platser och ruiner upp igen.
Vi tar oss nu till kyrkoruiner bakom kullar vid byn Peduel.
När Gud för tillbaka sitt folk för att på nytt bygga upp landet -
baseras också allt det på Jesu försoningsverk.
Vi diskuterar närmare under resan vad det handlar om.
När Efraim på grund av sin synd och brist på ånger tvingades lämna landet-
jämförde Gud folket med får som haft dåliga herdar.
Också när det gäller Israels återkomst talar Gud om folket som får.
"Jag skall själv samla dem som finns kvar av mina får ur alla de länder -
dit jag har drivit bort dem -
och jag skall föra dem tillbaka till deras betesmarker.
Där skall de bli fruktsamma och föröka sig." Jer 23:3
I Hesekiels bok lovar Gud: -
"Som de heliga fåren, Jerusalems får, vid högtiderna, så skall de hjordar -
av människor vara som skall fylla de ödelagda städerna."Hes 36:38
Mia, vill du berätta var vi befinner oss?
- Den här gången körde vi västerut längs huvudvägen.
Vi tar en kurva under huvudvägen och vänder kosan söderut.
Härifrån är det inte lång väg till byn Peduel.
Vem är då den Guds herde som för fåren tillbaka?
- Hebreerbrevet berättar att Jesus är den store fåraherden.
I Johannes evangelium säger Jesus själv att Han är den gode herden.
"Han kallar på sina får och nämner dem vid namn och för ut dem.
När han har fört ut alla sina får går han före dem, -
och fåren följer honom eftersom de känner hans röst." Joh 10:3-4
I Johannes evangelium hänvisar Jesus direkt till Mikas profetia -
där Gud lovar samla Israels kvarleva.
"[J]ag skall föra dem tillsammans som fåren till fållan, -
som en hjord till dess betesmark, så att det uppstår ett sorl av människor.
En som banar väg drar ut framför dem, -
de bryter sig igenom och tågar fram, genom porten vandrar de ut.
Deras kung tågar framför dem, Herren går i spetsen för dem." Mika 2:12-13
Mia, var är vi nu?
- Vi kommer nu till byn Peduel som är en 30 år gammal judisk bosättning.
Härifrån kommer vi till kyrkoruinen i Dir kala -
genom att köra genom hela byn Peduel.
Så här långt kommer vi med bil.
Här har man en vidsträckt vy ut mot Israels kust.
Vi promenerar till sluttningen och dagens böneplats.
Jyrki, talar GT på något annat ställe än i Mika -
om att det är Jesus som är herden?
- Javisst. I Hesekiels bok utlovar Gud Messias, -
Davids son som likt sin far är både herde och kung.
"Jag skall låta en herde uppstå, gemensam för dem alla, -
och han skall föra dem i bet, nämligen min tjänare David.
Han skall föra dem i bet och vara deras herde.
Jag, Herren, skall vara deras Gud, men min tjänare David -
skall vara furste ibland dem. Jag, Herren, har talat." Hes 34:23-24
När judarna krävde att Jesus skulle säga om Han var Messias -
svarade Han så här: -
"Jag har sagt det till er, men ni tror det inte.
Gärningarna som jag gör i min Fars namn vittnar om mig.
Men ni tror inte, för ni hör inte till mina får.
Mina får lyssnar till min röst, -
och jag känner dem, och de följer mig." Joh 10:25-27
- Sommaren närmar sig här i bergen, det ser man på fikonträden -
som bär nya löv och tidiga fikon.
Längs stigen kommer man till ruinen som ligger längre ner i sluttningen.
Här kan vi redan se Dir kalas ruiner.
I tiderna har här stått en rätt stor fästning.
Vi tar ännu en sväng till vänster kring muren -
så leder en stig ner till kyrkoruinen.
Den ligger mitt på området.
Vi hörde förresten precis göken gala.
Många sädesärlor och en del talgoxar övervintrar här, -
men det här var den första göken vi hört här.
Vi är nu framme vid vår böneplats för denna gång.
Vad är det för en plats Jyrki?
Platsen heter Dir kala, arabiska för fästningens kloster.
Romarna byggde en fästning här på 300-400-talet -
för att bevaka de stora vägarna intill.
På 500-talet byggde man en kristen kyrka i fästningen -
och platsen blev till ett kloster. Det ödelades på 600-talet -
när muslimer intog landet. Hela platsen föll i ruiner.
Så här pass mycket grävde man fram igen, för ca tio år sedan.
Det finns två andra närliggande klosterruiner från samma tidsperiod.
Det finns också andra gamla ruiner från olika tidsperioder.
Bibeln talar ofta om ruiner. I samband med Israels återupprättande -
talar Gud mycket om att på nytt bygga upp ruinerna.
Genom profeten Amos sa Gud att Han skingrar Israels folk bland alla folk, -
men att Han inte helt utplånar Jakob. Sedan fortsätter Gud genom Amos: -
"På den dagen skall jag resa upp Davids fallna hydda, -
mura igen dess sprickor och resa upp det som är nerrivet.
Jag skall bygga upp den som i forna dagar...
Se, dagar skall komma, säger Herren, -
då plöjaren skall följa skördemannen i spåren -
och druvtramparen såningsmannen, då bergen skall drypa av druvsaft -
och alla höjder flöda över.
Jag skall göra slut på mitt folk Israels fångenskap.
De skall bygga upp sina ödelagda städer och få bo i dem.
De skall plantera vingårdar och få dricka vinet från dem.
De skall anlägga trädgårdar och få äta deras frukt.
Jag skall plantera dem i deras eget land.
De skall inte mer ryckas upp ur det land -
som jag har givit dem, säger Herren, din Gud." Amos 9:11,13-15
Också Israels fysiska återuppbyggande hör till Guds plan.
Löften om landets återuppbyggande finns i Bibeln både för Juda i söder -
och för Israel i norr, det vill säga Efraim.
De ska båda återställas. Genom Jeremia lovade Gud: -
"Jag skall göra slut på fångenskapen för Juda och Israel -
och bygga upp dem som de var tidigare." Jer 33:7
Gud lovar alltså ta tillbaka både Juda och norra riket Israel, till landet.
Jeremia fortsätter senare i samma kapitel: -
"I Bergsbygdens, Låglandets och Negevs städer, -
i Benjamins land, i Jerusalems omgivningar och i andra Juda städer -
skall än en gång hjordar gå förbi herdar som räknar dem, säger Herren.
Se, dagar skall komma, säger Herren, då jag skall uppfylla det löfte -
som jag har talat om Israels hus och Juda hus." Jer 33:13-14
Gemensamt för Juda och Efraim är också att båda två -
under största delen av sin historia varit utvisade från sitt eget land.
Ändå har deras vägar varit mycket olika -
ända sedan Israels rike delades. Också deras slut är olika.
Juda har alltid gått först -
och återvände också först för att bygga upp landet.
Den första judiska jordbrukskolonin var den år 1878 grundade -
Petah Tikva, som på lite mer än 100 år blivit till den stad -
på över 200 000 invånare som vi ser framför Tel Aviv.
Det var inte lätt för nybyggarna.
Det fanns då ett malariaträsk vid Petah Tikva -
och invånarna tvingades fly på grund av smittan myggorna spred.
Det räckte fem år innan man lyckats torrlägga träsket.
Sedan dess har det hänt mycket. Hela kusten är till stor del bebyggd.
För Judas del har löftet om återkomsten till landet till stor del -
gått i uppfyllelse, trots att Juda som stam inte ännu känner Jesus -
som Messias. Sakarja profeterade att Juda kommer att känna sin Messias -
och betydelsen av Hans offerblod, först när judarna igen bor i Jerusalem.
"Men över Davids hus och över Jerusalems invånare -
skall jag utgjuta nådens och bönens Ande, -
så att de ser upp till mig som de har genomborrat.
De skall sörja honom så som man sörjer ende sonen, -
och de skall gråta bittert över honom, -
så som man gråter över sin förstfödde." Sak 12:10
Det här området bland Israels berg har aldrig tillhört Juda stam.
Israel tog kontrollen över området efter sexdagarskriget 1967 -
men har inte officiellt annekterat det.
Det blev kvar på det välkända mellanområdet.
Huvuddelen av Israels berg är alltså ännu obebott, stenigt område.
Gud har lovat att det ska komma en förändring -
och det ska bli fullt av liv.
Den här bergsbygden, Samarien, tillhörde i tiderna Josefs stammar -
Efraim och Manasse. Det var det norra riket Israels centrala område.
Bibeln lovar att också Israel, Efraim, ska återvända till sitt land -
men på andra vägar än Juda som gått före. Så här skriver Jeremia: -
"Se, jag skall föra dem från landet i norr -
och samla dem från jordens yttersta hörn, -
bland dem både blinda och halta, -
både havande kvinnor och barnaföderskor.
I en stor skara skall de komma tillbaka hit.
Gråtande skall de komma, -
men jag skall leda dem där de går bedjande fram.
Jag skall föra dem till vattenbäckar på en jämn väg där de inte skall stappla.
Ty jag är en fader för Israel, och Efraim är min förstfödde son.
Hör Herrens ord, ni hednafolk, och förkunna det i kustländerna i fjärran.
Säg: Han som skingrade Israel skall också samla det -
och bevara det som en herde bevarar sin hjord." Jer 31:8-10
Bibelns löfte om Efraims återkomst är förknippat med att den gode herden -
för dem tillbaka till Israels berg. Så här profeterade Hesekiel: -
"Ty så säger Herren, Herren: -
Jag skall själv söka upp mina får och ta mig an dem.
Liksom en herde tar sig an sin hjord när han är bland sina får, -
som varit skingrade, så skall också jag ta mig an mina får och rädda dem -
från alla de orter dit de skingrades en mulen och mörk dag.
Jag skall föra dem ut från folken och samla ihop dem från länderna -
och låta dem komma till sitt eget land och föra dem i bet på Israels berg, -
vid bäckarna och där man i övrigt kan bo i landet.
På goda betesmarker skall jag föra dem i bet, -
på Israels höga berg skall de få sina betesmarker.
Där skall de vila sig på goda betesmarker, -
och de skall ha rikligt med bete på Israels berg." Hes 34:11-14
Utöver att valla fåren har den gode herden, Jesus, -
också sin plats i återuppbyggnaden av Israel.
I profetian av Amos som vi redan läste -
talas det om återuppbyggande av ödelagda städer -
i samband med återuppbyggande av Davids fallna hydda.
När Davids tronarvinge Jesus inledde sin tjänst -
läste Han i synagogan i Nasaret den profetia Jesaja skrivit om Honom.
"Herrens, Herrens Ande är över mig, -
ty Herren har smort mig till att predika glädjens budskap för de ödmjuka.
Han har sänt mig att förbinda dem som har ett förkrossat hjärta, -
att ropa ut frihet för de fångna och befrielse för de bundna, -
till att predika ett nådens år från Herren -
och en hämndens dag från vår Gud, -
för att trösta alla sörjande, -
för att låta de sörjande i Sion få huvudprydnad i stället för aska, -
glädjens olja i stället för sorg, -
lovprisningens klädnad i stället för en modfälld ande.
Och de skall kallas 'rättfärdighetens terebinter', -
planterade av Herren till hans förhärligande." Jes 61:1-3
Jesaja fortsätter med att berätta vad de som mött Jesus gör.
"De skall bygga upp gamla ruiner, upprätta tidigare ödelagda platser.
De skall åter bygga upp de ödelagda städerna, -
platser som har legat öde släkte efter släkte." Jes 61:4
När Efraim återvänder till landet tillsammans med Jesus -
helas också relationen till landet.
När Israel i tiderna befriades från Egypten, fick det ta emot landet -
bara på basen av Guds löfte. Men löftet om landet hade villkor.
Det innehöll en varning -
om att Israel fördrivs från landet om det överger Gud.
Efraims relation till landet hängde alltså på Efraims relation till Gud.
När Efraim, norra riket Israel, bröt relationen med Gud -
bröts också relationen till landet.
Trots att Efraim hörde till Israels folk, var ättlingar till Jakob -
och arvtagare till löftet, hjälpte det inte, Efraim förlorade sitt land.
Efraim hade felaktigt tänkt att det kan behålla landet -
och finnas till som rike utan andlig grund, -
utan en verklig och respektfylld relation med Israels Gud.
Därför förutsätter återuppbyggande av Efraim en hållbar grund.
Paulus skriver: -
"Ingen kan lägga en annan grund än den som är lagd, -
Jesus Kristus." 1 Kor 3:11
Efraims relation till Israels land hänger på relationen till Israels Gud.
Relationen kan bygga enbart på försoningen som finns i Jesu blod.
Efraims återvändo är också förknippad med att relationen -
till Gud blir sådan som den är tänkt att vara.
Genom Jesus blir Efraim Guds barn.
Då fästs Efraims identitet först och främst vid Gud -
och identiteten som ett övergett folk byts ut till identiteten som Guds barn.
Hosea profeterade om Efraims framtid.
"Och det skall ske att på den plats -
där det sades till dem: 'Ni är inte mitt folk', -
skall det sägas till dem: 'Ni är den levande Gudens barn'." Hos 1:10
Att Efraims relation till landet helas -
börjar alltså med att Gud blir viktigare för Efraim än landet.
Efraim återvänder nämligen inte för sin egen eller för landets skull -
utan för Jesu skull för att Han återvänder som Kung.
Gud säger så här om Efraims framtid: -
"Jag skall plantera henne åt mig i landet.
Jag skall förbarma mig över Lo-Ruhama och säga till Lo-Ammi: -
'Du är mitt folk.' Och de skall svara: 'Du är min Gud.' " Hos 2:23
Innan vi börjar proklamera helande för Efraims relation till landet -
ska vi kontrollera att vår egen relation till landet är rätt.
Under våra böneresor har vi talat om och bett över Efraims återkomst.
Nu är det bra att stanna upp och kontrollera att kärleken till Efraim -
eller detta land inte blivit viktigare än Jesus.
Vi ber tillsammans.
Käre Far, jag ber att Du upplyser mitt hjärta och visar -
hur det är ställt med mitt hjärta.
Förlåt mig Jesus, om något i mitt liv kommit före kärleken till Dig.
Tack Herre för Israels land och folk -
men låt min kärlek till dem ha rätt plats i mitt liv.
I Jesu namn, amen.
Jesu blod är den enda grund som håller och som man kan bygga på.
Ta emot Jesu löfte för din egen del.
"Jag är porten. Den som går in genom mig ska bli frälst, -
och han ska gå in och gå ut och finna bete.
Tjuven kommer bara för att stjäla, slakta och döda.
Jag har kommit för att de ska ha liv, och liv i överflöd." Joh 10:9-10
Jesus fortsätter ännu efter de verser Mia läste, med att säga: -
"Jag är den gode herden." Joh 10:11
Vi förkunnar nu för Efraim Guds löfte om att denne gode herde -
ännu för Efraim tillbaka till dessa Israels berg.
"Jag skall föra dem ut från folken och samla ihop dem från länderna -
och låta dem komma till sitt eget land och föra dem i bet på Israels berg, -
vid bäckarna och där man i övrigt kan bo i landet.
På goda betesmarker skall jag föra dem i bet, -
på Israels höga berg skall de få sina betesmarker.
Där skall de vila sig på goda betesmarker, -
och de skall ha rikligt med bete på Israels berg.
Jag skall själv föra mina får i bet -
och låta dem vila sig, säger Herren, Herren." Hes 34:13-15
Bakom allt detta ligger Guds eviga kärlek till Efraim.
Vi förkunnar nu tillsammans vad Gud lovar Efraim.
"Med evig kärlek har jag älskat dig, därför låter jag -
min nåd förbliva över dig. Än en gång skall jag upprätta dig, -
så att du blir upprättad, du jungfru Israel.
Än en gång skall du ta upp din tamburin och dra ut i dans bland -
dem som är glada. Än en gång skall du plantera vingårdar på Samariens -
berg, och de som planterar skall själva njuta av frukten." Jer 31:3-5
Folkets återkomst och andliga förnyelse får landet att blomstra.
Vi förkunnar Guds löfte om det tillsammans med Hesekiel.
"Så säger Herren, Herren: -
När jag har renat er från alla era missgärningar, -
då skall jag låta städerna på nytt bli bebodda, -
och då skall ruinerna på nytt byggas upp.
Det ödelagda landet skall åter bli brukat i stället för att ha legat -
som en ödemark inför var och en som gått fram där.
Då skall man säga: Det landet som var så ödelagt -
har nu blivit som Edens lustgård, -
och städerna som var så ödelagda, skövlade och förstörda, -
de är nu bebodda och befästa.
Då skall de folk som är kvar runt omkring er inse att jag, Herren, -
åter har byggt upp det som var förstört -
och på nytt planterat det som var ödelagt.
Jag, Herren, har talat det, och jag skall göra det." Hes 36:33-36
När Gud för tillbaka sitt folk till det här landet, fylls landet av det liv -
som Gud menat.
Låt oss tillsammans förkunna det som Gud lovar göra här.
"Men ni, Israels berg, -
skall åter grönska och bära frukt åt mitt folk Israel, -
och de skall snart komma tillbaka.
Ty jag skall komma till er och jag skall vända mig till er, -
och ni skall brukas och besås.
Jag skall föra samman på er många människor, hela Israels hus.
I städerna skall det på nytt bo människor och ruinerna -
skall byggas upp. Jag skall föra samman på er mängder -
av människor och boskap, och de skall bli fruktsamma och föröka sig.
Jag skall låta er bli bebodda, alldeles som ni förr var.
Jag skall göra er ännu mer gott än tidigare.
Och ni skall inse att jag är Herren." Hes 36:8-11
Tack Jesus, för att Ditt försoningsblod -
och de Guds löften som förverkligas genom Dig -
är den grund på vilken Guds plan till sist förverkligas -
också för Efraims del.
Tack Jesus att Du är den hörnsten som allt vilar på.
Det här var den sjunde och sista böneresan -
under vilken vi proklamerat Bibelns löften gällande detta område -
och Efraims återkomst. Nästa gång börjar vi tacka Gud -
för det Han gör här.
Vi förbereder nästa resa i bön.
Du kan också stöda böneresorna ekonomiskt, i Sverige och Finland.
I Finland kan du ringa: 0600-10077. Samtalet kostar ca 10 euro.
I Finland kan Du också ge via vårt bankkonto: -
FI40 1112 3000 3427 89 Mottagare: Ristin Tuki. Ref: 8471
Stöd programserien Israels berg! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
SMS:a "HimlenTV7 100" till 72672 så skänker du 100 kr.
Översättning: Eva Fredriksson-Lidsle Himlen TV7