IISRAELI MÄED
Tere tulemast taas palvereisile Iisraeli mägedele!
Saatesarjas palvetame piirkonna valmistamise eest
Iisraeli põhjapoolse kuningriigi hõimude ehk Efraimi naasmiseks.
Ole meile giidiks, Jeesus,
ja ava meie südamed nägema asju nii nagu Sina.
Meie palvereisi praeguses faasis eemaldame kive, mis takistavad
põhjapoolse kuningriigi Iisraeli ehk Efraimi tagasiteed.
Palume andeks patte, mis viisid 3000 aasta eest
Iisraeli põhjapoolse riigi ehk Efraimi pagendamiseni.
Saame neid patte andeks paluda, kuna meil kristlastena
on õnnestunud korrata kõiki Efraimi patte.
Seni oleme teinud kolm palvereisi.
Eelmisel korral saabusime Peetelisse, kus palusime andeks Jerobeami valikut
katkestada side Jeruusalemmaga ja hüljata Jumala pühad.
Seekord jätkame veel Peetelis tehtud pattudega
ja vaatame, kuidas suhe Iisraeli Jumalaga
muutus siin inimese tehtud religiooniks.
Külastame esmalt vaatetorni ja vaatame,
millises kohas Peetel asub.
Siit näeb hästi igasse ilmakaarde.
Vaatame kõigepealt ida poole.
Täna on ilm udune,
kuid teraselt vaadates näeb Jordani jõe taga Jordaania mägesid.
Lõunas näeb isegi Jeruusalemma.
Vasemal asuvad tornid asuvad Õlimäel.
Jeruusalemma kesklinna ja Peeteli vahel on Ramallah.
Läänes näeb selge ilmaga Vahemerd.
Praegu näeb pingutades selle rannikul asuvaid korrusmaju.
Peetelis oleme Iisraeli mägede lõunapiiril
ja näeme, kuidas mäed lõunast vaadates välja näevad.
Naaseme sinna, kust liikvele läksime.
Jerobeami altari ja kuldvasika asukohta
siin Peetelis täpselt ei teata.
Altar hävitati juba Vana Testamendi ajal.
Kindlasti on siit leitud palju vanu haudu
ja siin kasvab Iisraeli vanim tamm.
Tamm on ca 1000-aastane.
Kõnnime nüüd tänase palvepaigani.
Kuigi Jerobeami altari täpset kohta ei teata,
ei ole me siin sellest väga kaugel.
Jõudsimegi tänasesse palvepaika.
Eelmisel korral vaatasime, kuidas Jerobeam usu juured katkestas.
Mille pärast seekord palvetame?
Tänases saates uurime täpsemalt Jerobeami ebajumalateenistust
ja palume andeks sellega seotud patte.
Võime neid andeks paluda,
sest kristlastena oleme samu valesid valikuid teinud.
Jerobeami patud pole jumalatute patud,
vaid Jumala rahva patud.
Samad patud on veidi erineval kujul kordunud lugematuid kordi
ka kristlaskonna ajaloos ja avaldavad mõju siiamaani.
Jumala rahva pattudele on omane, et neis ei eitata Jumalat,
kuid tõelise suhte Jumalaga asendab neis inimlik religioon.
Vaatame alustuseks,
mis viis Jerobeami selle inimeste loodud religioonini.
Kõik algas sellest,
kui Jumal lubas prohvet Ahija kaudu Jerobeamile suuri asju.
"Aga sind ma võtan,
et sa valitseksid kõige üle, mida su hing himustab:
sina saad Iisraeli kuningaks!" - 1Ku 11:37
Jerobeam sai kuningaks täpselt nagu Jumal lubas,
kuid ta ei uskunud, et Jumal on temaga.
Jerobeam hakkas endale ise turvamüüri ehitama.
Alustuseks kindlustas ta pealinnaks valitud Sekemi.
Sellestki ei piisanud tema turvatundeks. Ta mõtles:
"Nüüd läheb kuningriik tagasi Taaveti soole.
Kui see rahvas läheb ohverdama tapaohvreid
Issanda kojas Jeruusalemmas, siis pöördub selle rahva süda
nende isanda, Juuda kuninga Rehabeami poole
ja nad tapavad minu ning pöörduvad Juuda kuninga Rehabeami poole."
Jerobeami kartis, et ta hüljatakse.
Tal polnud Isa Jumalaga lapse usaldavat suhet.
Ta mõtles nagu orb, kes peab ise kõigega hakkama saama.
Orvutunde taga on vale, et Isa Jumal võib maha jätta.
Orb ei usalda Jumalat, vaid ehitab elu omal jõul.
Orb takerdub ka kõigesse, mis Jumal talle annab
ja peab enda omaks kõike, mille Jumal tema käsutusse on andnud.
Orvu suhtumine ja hülgamiskartus
on näha ka Jerobeami suhteis inimestega.
Ta kartis, et kui rahvas läheb Jumala pühadele Jeruusalemma,
ta hüljatakse.
Ta tundis end turvaliselt vaid siis, kui tema ümber olid inimesed.
Nii ehitas Jerobeam kaks kuldvasikat ja lõi asendusreligiooni.
Ta kogus rahva Peetelisse peole
kuu aega pärast Jeruusalemma lehtmajade püha.
"Ta tõusis altarile, mille ta Peetelis oli teinud,
kaheksanda kuu viieteistkümnendal päeval,
selles kuus, mille ta ise oli määranud
ja seadnud pühaks Iisraeli lastele; ta tõusis altarile suitsutama." 12:33
Inimeste kartus juhtis Jerobeami rohkem kui jumalakartus,
sest tema turvatunne põhines inimestel, mitte Jumalal.
See viis ta tõsisele kokkupõrkekursile Jumalaga.
Jumal rääkis Jerobeamiga karmilt:
"Nõnda ütleb Issand, Iisraeli Jumal:
Sellepärast et ma rahva hulgast olen sind ülendanud
ja pannud vürstiks oma Iisraeli rahvale
ning olen kiskunud kuningriigi Taaveti soo käest ja andnud sinule -
sina aga ei ole olnud nagu mu sulane Taavet,
kes pidas mu käske ja kes käis mu järel kõigest oma südamest,
tehes ainult seda, mis õige oli minu silmis,
vaid sa oled teinud rohkem kurja kui kõik, kes enne sind on olnud,
ja sa oled läinud ning valmistanud enesele
teisi jumalaid ja valatud kujusid, et mind vihastada,
ja oled mind heitnud oma selja taha." 1Ku 14:7-9
Palume andeks, kui oleme Jerobeami kombel
kahelnud Jumala tõotustes ja Tema headust.
Isa, andesta kõik mu usaldamatus Sinu täieliku armastuse suhtes.
Isa, olen palju Sinu headust kogenud
ja tihti kohe taas Sinu hoolitsuses kahelnud.
Isa, anna andeks, et tänu ja usalduse asemel
olen kuulutanud usaldamatust Sinusse.
Anna andeks, Isa, et olen kartnud, et Sa hülgad mind,
ja olen tegutsenud selle hirmu põhjal.
Anna andeks kõik minu orbuse valikud.
Anna andeks, Isa, kõik valikud, mis olen teinud oma hirmude põhjal,
mitte turvaliselt koos Sinuga ja Sinu Püha Vaimu juhtimisel.
Isa, andesta, et olen hakanud Sinu antud missiooniga tegelema
oma nõu ja jõuga.
Isa, anna andeks, kus hirm ja kahtlus Sinu suhtes
on ajanud mind otsima abi mujalt kui Sinu juurest.
Isa, andesta, et oma usaldamatuse tõttu
olen ehitanud turvamüüre asjade ja inimeste abil.
Andesta, et olen Sinu asemel võtnud turvatunde allikaks inimesed.
Isa, andesta, kus olen sarnaselt Jerobeamiga
ehitanud turvatundeks ebajumalaid.
Näita mulle, Isa, minu enda kuldvasikaid
ja anna mulle armu neist loobuda.
Hülgamiskartuses tegutsev isik püüab inimesi enda külge siduda,
kuna kardab üksi jääda.
Ka kristlaskonnas on piiritarasid, mis on kerkinud Jerobeami loogikaga.
Hirm kaotada haare südamete või rahakottide üle
juhib endiselt paljusid.
Kui sellisest hirmust juhinduv isik hakkab Jumala rahvast juhtima,
kerkib sinna kuldvasikas.
Praktikas tähendab see inimlikku usulist tegevust,
mis hoolitseb inimeste usuliste ootuste ja vajaduste eest.
Kui vaimne see tegevus ka ei näiks, pole Jumal selle kese, vaid tegevus.
Siis on tegemist ebajumalateenimisega.
Selline usuline kogunemine on inimkätega loodud aseaine
Jumala ümber kogunemise asemel.
Jumala kogudus on need,
kellel on Jeesuse kaudu otsene suhe Isaga.
Jumal ise ühendab inimesed oma Vaimu kaudu.
Kuldvasika ääres on ka inimeste osadus inimese loodud
ja inimese jaoks.
Palume andeks neid kordi,
kui oleme tegutsenud hülgamiskartusest.
Isa, andesta, kus olen teinud asju selleks, et mind ei hüljataks.
Andesta, kus olen kontrollinud teisi või neid endaga sidunud
kartuse pärast, et mind hüljatakse.
Isa, andesta, kus olen sinu rahva seas
oma hirmu pärast ise tarasid ehitanud ja alal hoidnud.
Andesta, kus ma pole otsinud suhet Sinuga, Isa,
vaid mulle on piisanud inimeste loodud aseainest
ja muust inimeste religioossest tegevusest.
Anna andeks, kus olen nõustunud kaasa lööma selles,
et Sinu nimel kogunetakse inimese ümber.
Isa, anna andeks, kui Sinu nimel kogunedes
oleme kasutanud seda iseenda esile tõstmiseks Sinu arvel.
Andesta, kus me pole austanud Sinu pühadust,
vaid oleme upitanud iseendid Sinu kohale.
Jerobeami juhitud Iisraeli suhe Jumalaga
muutus inimese loodud religiooniks.
Vaatame, mis juhtub, kui Jumala rahvas
tõstab inimese mõtted Jumala Sõnast kõrgemale.
Jerobeami ajal oli Jeruusalemma tempel ainus koht,
kus ohverdada tohtis.
Tempel ja selle ohvriannid olid võrdpilt Jeesusest
ja ainsast ohvrist, millega on lepitatud meie patt.
Seepärast võis ohvrikohti olla vaid üks.
Jerobeami usund ei lähtunud Jumalast ja Tema ilmutusest,
vaid inimlikust mõtlemisest.
Tema religiooni kuulusid ohvrikünkad, mida oli Iisraeli mägedel kõikjal.
Ohvrikünkad tähendasid, et igaüks võib ise valida,
kuidas ja kus Jumalat teenida.
Need ohvrid polnud enam võrdkujuks Jeesuse ohvritest,
vaid inimese loodud inimesele sobilik aseaine.
Tänagi kristlaskonda tunginud postmodernistlik mõtlemine
on kui Efraimi ohvrikünkad - igaühel on oma tõde,
igaüks usub Jumalat omal moel ja teenib Jumalat nagu heaks arvab.
Selles puudub arusaam,
et püha Jumalat ei teenita inimese leiutatud viisidel.
Elav Jumal on ise ilmutanud, milline Ta on
ja kuidas Teda teenitakse.
Vaid Jumalast lähtunu teenib Tema eesmärke.
Kõik muu on ebajumalateenistus.
Jerobeami loodud jumalateenistus ei toonud midagi head,
vaid viis lõpuks täieliku hävinguni.
Lisaks Efraimile on ka paljud kristlased
hakanud Jumalat oma valitud viisil teenima
ja on pettunud, kui Jumal pole seda õnnistanud.
Palume andeks, kus oleme valinud teenida Jumalat oma mõtete järgi.
Isa, palun andeks iseenda, kristlaskonna ja Efraimi eest,
et me pole kuulanud Sind ega otsinud kogu südamest Sinu tahet
vaid oleme püüdnud teenida Sind oma mõtete
ja oma keskkonnast võetud eeskujude järgi.
Anna andeks, et need mäed on olnud täis ohvrikünkaid,
millel ohverdades on kuulutatud, et otsustame ise,
kus, millal ja kuidas me Sind teenida tahame.
Isa, andesta kõik vaimne töö, mis on sündinud inimmõtetest,
ja kus Sind on teenitud inimmõtete järgi.
Andesta kõik inimlikud plaanid ja eeskujud.
Isa, andesta, kus olen ise palunud Sinu õnnistust omadele plaanidele,
selle asemel, et Sinu tahet otsida.
Isa, andesta, kus olen otsustanud oma arusaamise järgi,
kuidas Sind teeniin.
Andesta, kus olen omal jõul teinud midagi religioosset,
mis pole sündinud Sinu Vaimust.
Andesta, kus oleme muutnud Peeteli,
Jumala koja ja Jumalaga kohtumise koha
inimestest lähtunud religiooni harrastamise kohaks.
Isa, anna meile armu Sinu juurde naasta.
Jerobeam hülgas eeskuju,
mis viitas Jeesuses teostunud ühteainsasse lepitusohvrisse.
Samas muutis ta ohvriga seotud preestriameti.
Vana lepingu ajal valis Jumal preestriametisse Leevi hõimu.
Jerobeam möödus inimestest, kelle Jumal selleks valis,
ja valis nende asemel teised, kes ise preestrid olla tahtsid.
Jumal saatis prohveti Jerobeami selle eest hoiatama,
kuid asjatult.
"Pärast seda lugu
ei pöördunud Jerobeam ometi mitte oma kurjalt teelt,
vaid seadis jälle ohvriküngaste preestreid igasugu rahvast;
kes aga soovis, selle käe ta täitis ja see sai ohvrikünka preestriks.
Ja see asi sai patuks Jerobeami soole,
põhjuseks seda hukata ja maa pealt hävitada." 1Ku 13:33-34
Jumal karistas Jerobeami karmilt selle eest,
et ta seadis preestreid enda ja inimeste meele järele,
mitte Jumala tahte kohaselt.
Preestrite ülesanne oli inimesi Jumala juurde tuua.
Seepärast oli tähtis, kes nad olid ja mida nad tegid.
Kui Jeesus tegi inimeste ja Jumala vahel uue lepingu,
sai Temast ülempreester ja ainus tee Isa-Jumala juurde.
Leevi hõimu preestriamet oli selle võrdpildiks
ning Jerobeam möödus sellest, nagu inimene võiks otsustada,
mis teed mööda Jumala juurde saab.
Jeesus ütles:
"Keegi ei tule Isa juurde muidu kui minu kaudu". Jh14:6
Jeesus on ülempreester ja Tema rahva seas on kõik preestrid
ning keegi pole teistest kõrgemal.
Jeesuse kaudu on kõigil ligipääs Jumala juurde.
Neist sai kuninglik preesterkond, püha hõim.
Kristlaskonna ajalugu on täis seda, et kogudust juhtima pandud isikud
on tahtnud tõusta Jeesuse asemele Jumala rahva ja Jumala vahele.
Selle asemel, et kasvatada rahvast Jumalaga otse suhtlema
ja Jumala ümber kogunema, on nende suhe Jumalaga
muudetud sõltuvaks vaimsetest ekspertidest
ja kiriklikest struktuuridest.
Jumal seadis oma kogudusse juhtimise ja korra.
Jumala tahte kohane juhtimine toetab inimeste oma suhte kasvu Jumalaga.
Inimeste loodud preestriamet ei kinnita inimeste suhet Jumalaga,
vaid saab takistuseks Jumala ja inimese vahel.
Palume andeks, kus oleme Efraimi kombel aktsepteerinud
inimlikku preestriametit.
Isa, anna andeks meile kristlastele ja Efraimile,
et Jumala rahva seast on lastud juhtima neid, kes seda ise tahavad
ja on möödutud neist, kelle Sina olid valinud
ja ametisse võidnud.
Anna andeks, et inimese võimuahnus on möödunud Sinu koguduses
Püha Vaimu juhtimisest.
Isa, anna andeks, kus ma pole otsinud Sind,
vaid olen delegeerinud vastutuse minu suhte eest Sinuga
kellelegi teisele.
Andesta, kus olen oma preestrikutse hooletusse jätnud.
Isa, andesta, et mulle on kõlvanud religioon,
kus inimene on end teistest kõrgemale asetanud,
kus mõni inimene on asetanud end Sinu ja minu vahele.
Isa, andesta, kus olen mõelnud,
et Sinult saadu tõstab mind kuidagi teistest kõrgemale.
Andesta, kus olen aktsepteerinud mõtet,
et Sinu rahva seas on mõned kuidagi teistest kõrgemal.
Jumal teadis juba ette, millist hävingut see tekitab,
kui Tema rahvas millegi Tema kõrvale võtaks.
Seepärast ütles Ta väga karmilt:
"Mina olen Issand, sinu Jumal,
kes tõi sind välja Egiptusemaalt orjusekojast.
Sul ei tohi olla muid jumalaid minu palge kõrval!
Sa ei tohi enesele teha kuju ega mingisugust pilti sellest,
mis on ülal taevas, ega sellest, mis on all maa peal,
ega sellest, mis on maa all vees!
Sa ei tohi neid kummardada ega neid teenida,
sest mina, Issand, sinu Jumal, olen püha vihaga Jumal." 5Mo 5:6-9
Jerobeam kõrvutas universumi Looja inimkäte tegudega.
See tähendas, et ta hülgas Jumala, kes on tõeline.
Kui Jerobeam oli muutnud inimeste mõtete kohaseks selle,
kuidas Jumalat pühitsetakse, kuidas Talle lähenetakse
ja Teda teenitakse, muutus ka jumalakujutlus inimlikuks.
Jerobeami kombel võttis ka kristlaskond
Piibli ilmutuse kõrvale Jumalast üha rohkem inimese loodud mõtteid.
Alustuseks hakkas kristluse jumalapilti moonutama
roomlaste paganlus.
Seejärel sisenes kirikusse Kreeka mõtlemine
ja jumalakäsitlust hakati vormima inimliku tarkusega.
Jerobeami ehitatud vasikakuju on väga lihtne ebajumalaks pidada,
kuid tänane kristlaskond on ehitanud humanismist
ja inimõigustest endale samasuguse ebajumala,
mida kuulatakse Jumala Sõna asemel ja teenitakse piiblisõna asemel.
Inimkartusest ja inimese ülendamisest alanud
Jumala vormimine inimmõtete kohaseks jätkub endiselt.
Taas heidetakse elav Jumal selja taha.
Palume andeks, et oleme võtnud Iisraeli Jumala kõrvale teisi jumalaid
ja määratlenud Jumala oma tahte kohaseks.
Isa, anna andeks, kus olen Jerobeami kombel
lahjendanud Sinu pühadust ja teeninud Sinu asemele enda
või teiste ehitatud jumalakäsitlust.
Andesta, kus mulle Sinu asemel on kõlvanud religioosne aseaine.
Isa, anna andeks,
kus oleme kristlaskonnana ehitanud endale humanismist
ja inimese loodud inimõigustest
meie keskkonna ja kultuuriga sobiva jumala.
Andesta, kus teenime jumalat, kelle on ehitanud meie omad mõtted.
Andesta, kus olen vähendanud Sinu, Püha Jumala, inimtegude suuruseks,
inimese sarnaseks ja inimese kontrollitavaks.
Isa, anna mulle armu!
Vabasta mind igasugusest religioonist ja tühjadest vormidest
armastavasse suhtesse Sinuga.
Kirgasta oma palet mulle ja Efraimile,
ning lase mul näha, kes Sa tegelikult oled.
Jumala rahvas on uppunud sügavale oma pattudesse.
Sellele leiab siiski abi.
Jumal rääkis Jeesuse järgijale Joosepile
tema naisele sündiva lapse kohta nii:
"Ta toob ilmale poja ning sina paned talle nimeks Jeesus,
sest tema päästab oma rahva nende pattudest." Mt 1:21
Jeesus tuli oma rahvast nende pattudest päästma.
Vabanemine toimub üksnes vereohvri kaudu,
mis valati Kolgata ristil.
Kuulutan täielikku andestust kõigist neist pattudest
Jeesuse vere läbi!
Järgmisel korral jõuame sellise Efraimi naasmise teel oleva kivini,
kus Efraim mitte üksnes ei hüljanud Juudat,
vaid hakkas selle vastu võitlema.
Valmistame järgmist reisi juba palves ette
ja laseme Jumalal südames rääkida, mis Tal meeles mõlgub.
Palvereisidel võid osaleda ka neid rahaliselt toetades.
Kui soovid osaleda oma panusega,
võid toetada TV7 Eesti kanalit helistades annetustelefonil:
900 1777 (kõne hind 7 euri).
Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri