ISRAELS BERG
Välkomna med på en ny böneresa tillsammans till Israels berg!
I programserien ber vi att detta område förbereds -
för de nordliga stammarnas, Efraims, återkomst.
Jesus, var Du vår reseledare -
och öppna våra hjärtan för det Du vill säga.
Vi fortsätter att be om förlåtelse för de synder som ledde till -
att nordriket Israel, Efraim, bort- fördes härifrån för 3000 år sen.
Vi kan be om förlåtelse för dem -
för som kristna har vi lyckats begå Efraims alla synder.
Senare i programserien ska vi proklamera Guds löften -
för området och be om återupprättelse för det.
I första avsnittet var vi på Kabir-berget -
som ofta varit porten in till Israel.
Senast bad vi på Gerissim-berget -
om förlåtelse för att Juda förkastades.
Nu beger vi oss till Betel där vi tillbringar två avsnitt.
Där inleddes den avgudadyrkan som ledde till Efraims bortförande.
Vi talar mer på resan dit.
Kung Salomo avföll på äldre dar -
till att tillbe olika folks avgudar vid sidan av Israels Gud.
Salomo hade då en tjänare, Jerobeam.
En gång på väg från Jerusalem mötte han profeten Ahia.
Mötet ändrade Jerobeams liv. Bibeln beskriver det så här: -
"De båda var ensamma på fältet.
Ahia tog den nya manteln som han hade på sig -
och slet sönder den i tolv delar.
Han sade till Jerobeam: Tag här tio delar för din räkning.
Ty så säger HERREN, Israels Gud: -
Se, jag vill rycka riket ur Salomos hand -
och ge tio av stammarna till dig.
Bara en stam skall han få behålla för min tjänare Davids skull -
och Jerusalems skull, staden jag utvalt ur alla Israels stammar."
1 Kon 11:29-32
Enligt Bibeln ville Gud förödmjuka Davids släkt p g a avgudadyrkan -
och lämnade bara Juda stam till dem.
Profeten Ahia fortsatte och sa -
att på grund av Davids trofasthet -
skulle riket bestå under Salomo men delas efter hans död.
Mia, var är vi nu?
Vi är på vägen från Sikem/Nablus till Jerusalem.
Det här är första regnskuren på fem månader.
Högst uppe på kullen är ett utsiktstorn, som ett flygande tefat.
Det är Silo dit Josua förde Moses tabernakel.
Silo och tabernaklet där var Israels centrum i hundratals år.
Också profeten Ahia som Jerobeam mötte bodde här i Silo.
Jyrki, hur tog Jerobeam Ahias profetia om sin kommande kungamakt?
Det säger inte Bibeln.
Men Bibeln berättar att Salomo tog illa vid sig.
Han försökte döda Jerobeam som flydde för sitt liv till Egypten.
Han fann skydd hos Sisak, kungen i Egypten.
När Jerobeam fick veta att Salomo var död återvände han till Israel.
När de nordliga tio stammarna övergav Rehobeam, Salomos son, -
gjorde de Jerobeam till kung över nordriket Israel.
Var är vi nu, Mia?
Vi vänder snart från stora vägen mot Betel.
Här i trakten bodde Abraham när han farit från Sikem.
Jyrki, hur gick det för Jerobeam som nytillträdd kung?
Jerobeam blev rädd.
Han hade fått ledarskapet för de tio stammarna som Gud lovat -
men han litade inte på att Gud kunde låta honom hålla ledarskapet.
"Jerobeam tänkte inom sig: -
Nu kan riket komma tillbaka till Davids hus.
Ty om folket drar upp till HERRENS hus i Jerusalem för att offra,
kan folket i sitt hjärta vända tillbaka -
till sin herre Rehabeam, Juda kung.
Då dödar de mig och vänder tillbaka till Rehabeam, Juda kung."
1 Kon 12:26-27
Vägen till Betel löper utmed Ramallah -
huvudstaden för det palestinska självstyrelseområdet.
Vi är inte på väg dit utan vänder av här till Betel.
Detta Betel är en judisk by som byggts nära det bibliska Betel.
Vi kör genom byn till den plats där vi tänkt be idag.
Nu är vi framme. Berätta lite om platsen, Jyrki.
Staden Betel fanns redan före Abrahams tid.
Jakob övernattade här när han flydde undan sin bror Esau.
Enligt traditionen skedde det just här.
Bibeln beskriver det: -
"Han kom till en plats där han måste stanna över natten -
ty solen hade gått ner.
Han tog en av stenarna på platsen -
för att ha under huvudet och lade sig att sova.
I drömmen såg han en stege vara rest på jorden.
Den nådde ända upp till himlen och Guds änglar steg upp och ner på den.
Och se, HERREN stod ovanför den och sade: -
Jag är HERREN, din fader Abrahams Gud och Isaks Gud.
Det land där du ligger skall jag ge åt dig och dina efterkommande."
1 Mos 28:11-13
Jakob kallade platsen "Bet El" som betyder "Guds hus".
Tidigare hette staden Lus.
Staden låg troligen här vid dagens arabiska by Beit.
Där har man hittat många lämningar efter en kananeisk stad.
I Josua bok nämns Lus och Betel skilt -
så Betel kan ha legat utanför stan.
När landet lottades ut bland stammarna fick Benjamin Betel.
När riket delades hörde det till sydriket Juda -
men Efraim erövrade Betel och lade det till sitt område.
Orsaken till att vi är här nu -
är att nordriket Israels offentliga avgudadyrkan började här i Betel.
Israels första kung, Jerobeam, -
lösgjorde här Israel från högtiderna i Jerusalem.
Här i Betel ordnade han en ersättande fest.
Den ledde folket in i avgudadyrkan.
Avgudar jämsides med Levande Gud -
är Efraims största stötesten. Där- för är de ännu borta ur sitt land.
Därför ska vi dröja två avsnitt vid denna stötesten.
Kung Jerobeam blev alltså rädd att tappa makten och dödas.
Han såg folkets andliga band till Juda och Jerusalem som ett hot.
För att folket skulle hållas lojala mot honom -
avbröt han kontakterna till Jerusalem, -
till Guds högtider där och till offren i templet.
Jerobeam löste detta så -
att han arrangerade ersättande religiös verksamhet i folkets smak.
"Sedan kungen rådgjort om detta, lät han göra två kalvar av guld -
och sade till folket:
'Nu får det vara nog med era färder upp till Jerusalem.
Se, här är din Gud, Israel, han som har fört dig upp ur Egyptens land.'
Den ena ställde han upp i Betel, och den andra i Dan. 1 Kon 12:28-29
Den egyptiska tjurguden Apis -
var bekant för israeliterna sedan deras 430 år som slavar i Egypten.
Också Jerobeam förberedde sig för kungatjänsten i Egypten.
Denna hedniska kult blev där bekant också för honom.
Jerobeam tog en hednisk syn på gud och förenade den med Israels Gud.
Som centrum för sin religion valde han Betel -
som var en helig plats redan på Jakobs tid.
Jerobeams altare och offerhöjd för- stördes senare. Platsen är okänd.
Jerobeams guldkalvar ger en bra bild av hurdan avgudadyrkan var.
Kalven i Dan låg så långt bort från Jerusalem och Gud som möjligt.
Här i Betel var den så nära som möjligt.
Jerusalem var bara drygt 10 km härifrån -
och Betel låg längs den välbekanta högtidsvägen.
Det farligaste för Guds folk verkar vara det som är nära det rätta, -
men ändå en mänsklig ersättning.
Hos Guds högtider var också datumet ett budskap.
Hos Jerobeams högtider var de också mänskliga påhitt.
I hans nya religion fick han själv synligaste platsen.
Bibeln berättar om Jerobeam: -
"Han byggde också upp offerhöjdshus och -
gjorde alla slags män till präster, sådana som inte var leviter.
Jerobeam anordnade en högtid på femtonde dagen i åttonde månaden, -
lik högtiden i Juda, och gick då upp till altaret.
Han gjorde detta i Betel -
för att offra åt de kalvar som han hade låtit göra.
Offerhöjdsprästerna lät han göra tjänst i Betel." 1 Kon 12:31-32
En del av israeliterna under Jerobeam
avsade sig denna avgudadyrkan och flyttade till Juda.
Det gjorde också leviterna som bodde i nordriket.
De skötte sin avtalade tempeltjänst i Jerusalem.
Jerobeams religion dög ändå för flertalet.
Jerobeams högtid var mycket lik högtiderna i Jerusalem.
Tjurstatyerna var kända från hedniska folktraditioner.
Nordriket Israel, Efraim, omvände sig aldrig -
från Jerobeams synder. Gud drev därför ut dem ur landet.
Det känns märkligt att Guds folk så lätt avvek från Guds högtider -
och tog in helt hedniska element.
Historien visar ändå att kristen- heten gjorde likadant på 300-talet.
Ska du berätta om det, Mia.
Under de första århundradena firade en stor del av kristenheten -
Guds högtider, t ex sabbat och bib- lisk påsk, samtidigt som judarna.
Det ändrades på 300-talet när romerska kejsaren Konstantin -
lät kristendomen börja betjäna statens behov.
Konstantin, liksom Jerobeam, bröt kontakten med Jerusalem och Juda.
Det hände på kyrkomötet i Nicea som Konstantin kallade samman 325 e.Kr.
Där sa han:
"Låt oss inte ha något gemensamt med de odrägliga judarna -
för vår Frälsare har anvisat en annan väg."
Detta innebar att man förkastade både judarna -
och den gammaltestamentliga grunden för Jesus som Messias.
I Nicaea bytte man den bibliska grunden till en hednisk.
Konstantin hade blivit kristen 312 e.Kr.
Det kristna dopet tog han emot först på sin dödsbädd -
men avstod inte från hedendomen.
T ex ett år efter sin omvändelse finns han på ett mynt med solguden.
Åtta år senare gjorde han solgudens dag, -
söndagen, Sunday, till officiell vilodag.
Efter Konstantin förbjöds sabbaten, bibliska vilodagen, för kristna -
och solgudens återfödelsedag kombinerades med Jesu födelsedag.
I Nicaea kopplades Jesu död och uppståndelse ihop -
med Easter-festen för den babyloniska avguden Ishtar.
Då firade man med harar, vårgräs och målade ägg -
Ishtars sons Tammuz' återfödelse.
Easter-festen firas första söndagen -
efter första fullmånen efter vårdagjämningen.
Den kristna påsken firades alltså inte längre vid den bibliska tiden.
Vid kyrkomötet i Nicaea promenerade avgudadyrkan in i kristenheten -
och har sedan dess levt sida vid sida med levande tillbedjan.
Gud har väckt många att be om förlåtelse för dessa synder.
Denna gång har vi med oss en finsk förebedjargrupp.
De är här för att de gått före. De var i Nicaea i fjol -
och bad om förlåtelse för synderna som började på Konstantins tid.
Sanna, vad sa Gud till er? Vad fick er att resa?
I bön en dag såg jag en bild -
där Jesus kom från en dunkel och ensam plats, sorgsen.
Han kom så nära att vi var ansikte mot ansikte och sa tre meningar: -
"Min hustru har gett sig av."
"Hon tog skiljsmässa."
"Gå och hämta henne tillbaka."
Vi bad över det och ville be på plats -
där kyrkan tagit ut skiljsmässa från trons judiska rötter.
Vi hittade Nicaea i Turkiet.
Sirkku, nu är ni i Betel. Vad har Gud talat om Betel?
Det är är en direkt fortsättning på bönen i Nicaea.
Det som skedde i Nicaea började i Betel med Jerobeams guldkalv.
Där började det som fortsatte i Nicaea.
Vi kom hit till Betel för att be om förlåtelse för Jerobeams synder.
Vi ville komma till rötterna och inför Herren be om förlåtelse -
för egen del, för nordriket Israels del och för vårt eget folk.
Vi kommer för att be för nordriket Israels skull -
om förlåtelse för alla de synder man gjorde då -
och be om förlåtelse för upproret att överge Levande Gud.
Vi ber om förlåtelse för all själviskhet, otukt, makthunger, -
allt som ledde till uppställandet av guldkalven.
Herre, förlåt oss.
Vi har också rest guldkalvar.
Herre, vi vill omvända oss, göra bättring, -
avsäga oss all avgudadyrkan från Betel ända till Norden.
Herre, förlåt oss de felaktiga högtiderna -
att vi som kristenhet håller fast vid dem fast vi hört sanningen.
Herre, tvätta oss rena från denna otukt -
att vi sprungit efter andra gudar.
Stänk rent vatten på oss. Tvätta hjärtat rent, Far.
Far, rena oss från alla lögner -
så att vi följer dig och gör sanningen. I Jesu namn.
Både Jerobeam och Konstantin såg judarna som ett hot -
mot sin religiösa makt.
De avbröt kontakten med Jerusalem och Juda stam, d v s judarna.
Detta bröt av både Efraims och kristenhetens andliga rötter.
Låt oss be om förlåtelse för för- kastandet av den andliga grunden.
Far, jag ber om förlåtelse för min, kristenhetens och Efraims skull -
att vi brutit kontakten med Ditt äkta olivträd -
som om en gren kunde leva skilt från trädet och rötterna.
Förlåt oss att vi brutit av vår egna rötter -
och glömt att roten bär oss, inte tvärtom.
Far, förlåt oss att vi inte respekterat -
det Du talat från tidens början genom Ditt folk.
Vi har inte respekterat det som står skrivet.
Vi har inte respekterat det folk som Messias föddes hos.
Far, jag ber om förlåtelse för min, Efraims och kristenhetens skull -
att vi inte sett på judarna och deras kallelse med Dina ögon -
utan genom vårt mänskliga förstånd.
Förlåt att vi ansett dem som ett hot.
Vi har tappat mycket av den välsig- nelse Du gett världen genom dem.
När Efraims och kristenhetens kontakt -
med Juda, Jerusalem och de andliga rötterna bröts -
vände man sig till hednisk religiositet.
Både Efraims och kristenhetens nedförsbacke började när -
man ogiltigförklarade högtiderna där Gud berättar om sitt rike.
Bibeln kallar dem Guds högtider. Han inbjuder människor att fira Honom.
Vi ber om förlåtelse för oss och Ef- raim att vi övergett Guds högtider -
och nöjt oss med hedniskt färgade ersättande högtider.
Far, jag ber om förlåtelse för egen del, för kristenheten och Efraim -
att vi inte högaktat Dig och firat Dig -
fast du inbjudit oss till Dina högtider.
Förlåt oss -
att vi i egen vishet hittat på andra helger i stället.
Far, förlåt att vi blandat in element från avgudadyrkan -
på Dina högtider, Helige Gud.
Vi har inte högaktat Dig som den ende Guden -
utan nöjt oss med avgudafester och helgdagar.
Herre förbarma dig.
Far, förlåt att vi som kristenhet förenat uppståndelsen av Jesus, -
judarnas kung som dog på ett kors, -
med en fest för Babels avgud Ishtar.
Förlåt att -
vi bytt Din sabbat till solgudens dag.
Far, förlåt alla egna och kristenhetens förklaringar till -
att vi förenat våra högtider med hedendom och vägrat göra bättring.
Far, våra egna festtraditioner har varit oss kärare än Ditt ord -
och relationen till Dig. Herre förbarma dig.
Förlåt Efraim och kristenheten -
som i sin tusenåriga förhärdelse valt att göra så.
Guds plan för världen är snart förverkligad.
Den slutar med att judarnas kung, Jesus, -
snart kommer för att regera över världen från Jerusalem.
Efraim under Jerobeam och kristenheten under Konstantin -
övergav Juda och Jerusalem och valde helt motsatt riktning.
Vi ber om förlåtelse för egen del, för kristenhetens och Efraims del -
där vi byggt en egen religion skilt från Guds stora plan.
Far, förlåt för egen del, för kristenhetens och Efraims del -
de gånger vi byggt en egen religion skilt från våra rötter och Jerusalem.
Förlåt de gånger vi trott att du förkastat eller förbigått judarna.
Far, förlåt att vi inte högaktat Ditt ord som Du skrivit i Bibeln.
Vi har förbigått stora delar av Ditt budskap -
och lagt till våra egna tankar.
Din plan har inte dugt åt oss sådan som Du uppenbarat den -
utan vi har gjort en, i våra ögon, bättre version.
Far, förlåt att vi inte respekterat -
dina copyright-rättigheter till Din egen plan.
Förlåt oss när vi nöjt oss med hedniskt färgade tolkningar om Dig.
Förlåt oss när vi inte fört vidare budskapet om Jesu återkomst -
och Ditt kungarikes ankomst, utan gett en annan bild av Din plan.
Herre, förbarma dig.
Fast vi, Efraim och kristenheten kommit långt bort från Guds vilja -
är vägen tillbaka ännu öppen.
På basen av den försoning som Jesus gav förkunnar jag synderna förlåtna.
Bibeln säger:
"Den som döljer sina överträdelser går det ej väl -
den som bekänner och överger dem får barmhärtighet." Ords 28:13
Alla dessa synder, våra egna, kristenhetens och Efraims, -
är försonade genom Jesu offerblod på Golgata kors.
Tack, Far, för din enorma nåd -
som täcker alla dessa stora synder som vi varit delaktiga i.
Nästa gång fortsätter vi här i Betel.
Vi ska se på fler följder av Jerobeams synder för Guds folk.
Vi fortsätter röja undan stenarna på vägen för Efraims återkomst -
de som kommit genom Jerobeams synder.
Låt oss vara känsliga för vad Gud vill säga oss om detta till dess.
Du kan också stöda böneresorna ekonomiskt, i Sverige och Finland.
I Finland kan du ringa: 0600-10077. Samtalet kostar ca 10 euro.
Du kan också ge din gåva via bankkontot i rutan: -
FI40 1112 3000 3427 89 Mottagare: Ristin Tuki. Ref: 8471
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
SMS:a ”Himlen TV7 100” till 72672 (så skänker du 100 kr).
Översättning: Himlen TV7 Sverige