ISRAELS BERG
Välkommen till TV-serien Israels berg!
TV-serien är en böneresa med er hit till Israels berg.
I TV-serien förbereder vi i bön -
nordriket Israels, alltså Efraims, återkomst till det här landet.
Gud vill ta oss alla med i förberedelserna.
I början av serien ber vi om förlåtelse för de synder -
som ledde till Israels (Efraims) bortförande för 3000 år sedan.
Vi kan göra det -
för som kristna har vi gjort samma synder som Efraim.
Efter bekännelsen proklamerar vi Guds löften för detta område -
och ber om återupprättelse.
I första avsnittet besökte vi Kabirberget -
som ofta varit porten in i Israel.
Nu ska vi besöka berget Gerissim där Israels kungarike splittrades.
Där övergav Efraim kungasläkten i Juda -
och nordriket Israels historia började.
Vi talar mer om vad som hände i bilen.
När Gud befriat sitt folk från Egypten, var Han själv deras kung.
När Israels folk sedan bott 400 år här i Israel -
började de längta efter en människa som kung, som andra folk hade.
Gud gav dem först Saul från Benjamins stam som kung.
Efter Saul kom David från Juda stam.
Han blev en förebild för den evige Kungen som ska komma.
David erövrade Jerusalem och gjorde den till Israels huvudstad.
Davids rike ärvdes av sonen Salomo som byggde templet i Jerusalem.
Vi kör en annan väg än senast -
och kommer söderifrån till "Äppelkorsningen", Tapuah.
Vi fortsätter längs den bekanta vägen mot Sikem, d v s Nablus.
Gerissimberget syns redan. På ena sluttningen växer det skog.
Fortsätt du, Jyrki.
Salomos hjärta delades.
Han började tillbe sina hustrurs avgudar vid sidan om Gud.
Därför splittrades det glansfulla kungariket Israel efter hans död.
Det enade kungariket -
bestod alltså bara under tre kungar, i 120 år.
Det delades i tu efter Salomos sons, kung Rehabeams, kröning.
Folket bad om skattelättnader -
men Rehabeam hörde varken på dem eller sin fars rådgivare.
Han svarade högdraget enligt råd från sina jämnåriga: -
"Har min far gjort ert ok tungt, skall jag göra ert ok ännu tyngre.
Har min far tuktat er med ris, skall jag tukta er med skorpiongissel."
1 Kon 12:14
Att utöka skattearbetet då blev för mycket för israeliterna.
De vände ryggen åt Rehabeam och avsade sig ledare från Davids ätt.
Kort därefter dödade de uppsiktsmannen för tvångsarbetet.
Vi är åter vid gränsen till Nablus.
Senast vände vi till höger.
Nu tar vi till vänster och kör uppför Gerissim.
Vad hände sedan, Jyrki?
Salomos son Rehabeam följdes alltså bara av två av de tolv stammarna -
av Juda och Benjamin.
Rehabeams södra rike började kallas Juda och deras ättlingar judar.
De tio stammarna som avsagt sig Judas styre bildade en egen stat, Israel.
Bibeln kallar den också Efraim.
De övergav kungaskapet hos Davids släkt och snart också Gud.
200 år efteråt fördes Efraim i fångenskap -
bortom Eufrat, där de sedan försvann.
Här på krönet av Gerissim ligger samariternas by, känd från Bibeln.
Den enda som är kvar här i Samarien.
Vi kör genom den till en utsiktspunkt på toppen.
Där nere ser vi Nablus med ca 160 000 invånare.
Staden hör till det palestinska självstyrelseområdet.
En bit till går det att köra.
I vintras låg här massor av snö i flera dar.
Ännu ser man kvistar som brast under snön.
Nu är vi framme.
Jyrki, berätta lite om stället.
Här på berget Gerissim läste Josua Mosebokens välsignelser.
Berget bakom mig är Ebal där man läste förbannelserna.
På andra sidan slätten ser vi Kabirberget där vi var senast.
Staden nedanför är Nablus, ursprungligen Neapolis.
Romarna byggde den bredvid det förstörda Sikem, ca 70 e.Kr.
Stadsruinen vid bergets fot är Bibelns Sikem.
Där anlände både Abraham och Jakob till landet.
Här lovade Gud landet första gången åt Abraham och hans ättlingar.
Det att vi kom hit för att be nu beror på att -
det var just i Sikem som Israels kungarike splittrades efter Salomo.
Jerusalem var huvudstad -
men hela Israels folk samlades här för att göra Rehabeam till kung.
Kröningen fick alltså ett sorgligt slut.
Israels rike splittrades i två riken.
Israels rike har varit delat i 3000 år.
I våra dagar börjar Gud föra dem samman igen.
Juda, alltså judarna, har redan återvänt till Israel.
Också nordriket Israels återkomst närmar sig.
Gud har uppmanat oss att röja bort stenarna för återkomsten.
"Man skall säga: 'Bana väg, bana och bered väg!
Tag bort stötestenarna från mitt folks väg!'" Jes 57:14
Stötestenarna är de synder -
som fick Gud att föra nordriket Israel, Efraim, härifrån.
Stötestenarna plockas bort genom att bekänna -
och be om förlåtelse för de synder man snubblat på.
Stenarna på Efraims väg är väldigt stora.
Gud har nu ordnat det så -
att vi kan be många tillsammans via TV att stenarna flyttas bort.
Efter förra avsnittet har Gud talat till många bedjare genom Hosea 14.
Nu är det dags.
"Vänd om, Israel, till HERREN, din Gud, -
ty genom din missgärning har du kommit på fall.
Tag med er ord och vänd åter till HERREN.
Säg till honom: 'Förlåt oss alla våra synder -
och tag nådigt emot oss.
Då skall vi prisa dig med våra läppar.'" Hos 14:2-3
Nordriket Israel börjar alltså med förkastande.
Här gjorde Israel, Efraim, valet att förkasta.
Ett val som varit i kraft till nu.
Vi ska se närmare hur förkastelsen gick till.
På Salomos tid hade israeliterna betalt höga skatter -
på grund av templet och andra byggarbeten.
Här bad de Rehabeam om skattelättnader -
när byggnaderna stod klara.
Rehabeam lyssnade inte på dem. Det väckte stor besvikelse.
Israeliterna svarade så här: -
"När hela Israel förstod att kungen inte ville höra på dem, -
gav folket honom detta svar: 'Vilken del har vi i David?
Ingen arvslott har vi i Isais son.
Gå hem till dina tält, Israel. Se nu själv om ditt hus, du David.'
Därefter gick Israel hem igen.
Rehabeam förblev kung endast över de israeliter -
som bodde i Juda städer." 1 Kung 12:16-17
De tio stammarna förkastade inte bara -
Rehabeams övermodiga uppförande och uppenbara maktmissbruk.
Besvikelsen över hans uppträdande fick Israel att överge honom helt.
Och inte bara honom utan hela hans kungasläkt.
Israels folk sa alltså: "Vilken del har vi i David?"
"Ingen arvslott har vi i Isais son."
När de förkastade Rehabeam övergav de sin arvslott -
i hela Davids kungasläkt som skulle föda Messias.
De övergav sin del i Jesus.
När Jesus kom var Efraim inte med och mötte Honom.
Israel vände inte bara ryggen åt en människa, utan Gud.
För oss är det lätt att se -
att Efraim gjorde ett stort misstag, när han förkastade Juda.
Samma val finns också på mycket närmare håll.
Att svara på besvikelse och förkastelse med förkastelse -
har varit så vanligt -
att kristenheten tidigt började undervisa att Gud också gör så.
Det märkliga är att den första kyrkofadern som lärde så -
var född och uppvuxen här.
Ersättningsteologins fader Justinus Martyren föddes i Nablus 100 e.Kr.
Han påstod att Gud också förkastat judarna -
och valt de kristna som sitt folk i stället, det Nya Israel.
Detta tänkande har dominerat kristenheten i 2000 år.
Enligt ersättningsteologin hör alla Guds löften till de kristna.
Bara förbannelserna hör till judarna.
T ex i företalet till 1776 års finska Bibel framgår detta tydligt.
T ex kapitelrubriken för Jesaja 65 lyder så här: -
"Profetia om hedningarnas omvändelse -
och förkastelsen av judarna på grund av deras elakhet."
I själva Bibeln säger Gud ändå så här: -
"Om himlarna därovan kan mätas -
och jordens grundvalar där nere kan utforskas,
först då skall jag förkasta hela Israels släkte -
för allt vad de har gjort, säger HERREN. Jer 31:37
Ersättningsteologin dominerar ännu en stor del av kristenheten.
Ett bättre namn skulle vara teologin om förkastelse.
Den har gjort Gud till en likadan förkastare som människor -
och berättigat förkastelse av judarna.
Liksom Efraim övergav kristenheten judarna.
Också kristenheten förkunnade att den inte längre behöver judarna.
Kristenheten glömde att judarna ännu är Jesu släktingar -
och Han älskar dem -
och att Jesu andra tillkommelse -
förutsätter att Juda bor i sitt land.
Låt oss tillsammans be om förlåtelse att vi som kristenhet, -
liksom Efraim, förkastat Juda och gjort Gud till en förkastare.
Far, vi kommer tillsammans inför dig.
Verka genom din Helige Ande att vi ber enligt Din vilja.
Ge oss tydlig syndanöd och nåden att omvända oss -
och tillit till kraften i din Sons, Jesu, blod -
som förmår sona alla synder och rena både oss och detta land.
Far, vi kommer inför dig i förlitan på din stora nåd.
Far, förlåt oss för Efraims och kristenhetens skull -
att vi förkastat judarna.
Förlåt att vi trott att Du, Far, kunde överge Dina egna.
Som kristenhet ber vi om förlåtelse att vi tänkt att Du gör som vi -
och bryter Dina löften.
Förlåt att vi på grund av egen otrohet trott att Du bryter löften.
Förlåt att vi inte tagit Ditt ord på allvar om detta.
Far, Du har velat välsigna oss genom Judas släkt -
och gett oss Frälsaren, Jesus, genom dem.
Förlåt, Far, för min egen, mina andliga fäders och Efraims del -
de gånger vi sårats av judar och judars uppförande -
och därför övergett dem och den välsignelse Du ger genom dem.
Förlåt Far, att vi förkastat det Du håller kärt och sårat Ditt hjärta.
Ofta verkar det som Gud gömt sina välsignelser i svåra relationer.
Judarna har inte kommit ifrån sin högdragenhet sedan Rehabeam.
Ändå har Gud valt att välsigna världen genom dem.
Att ta emot välsignelse via kanaler Gud valt kräver ofta ödmjukhet.
När vi som Efraim väljer att bli sårade av någon som Gud sänt -
t ex en församling, pastor eller troende, -
och reagerar med förkastelse, -
riskerar vi liksom Efraim att också komma bort från Gud.
Förkastelse efter besvikelse beror ofta på stolthet och oförlåtenhet.
Oförlåtenhet betyder att man -
förkastar Gud och den förlåtelse Han ger i Jesus.
Därför är det så farligt. Jesus sa: -
"Ty om ni förlåter människorna deras överträdelser, -
skall er himmelske Fader också förlåta er.
Men om ni inte förlåter människorna, -
skall inte heller er Fader förlåta era överträdelser. Matt 6:14-15
Låt oss nu be om förlåtelse för stoltheten bakom vårt förkastande -
och att vi i vår oförlåtenhet vänt oss mot Gud.
Far, jag ber om förlåtelse för egen del och för Efraim -
att när jag förkastat människor jag blivit besviken på -
har jag samtidigt övergett din förlåtelse till dem.
Förlåt att jag varit beredd att överge Dig för att jag varit sårad.
Far, förlåt min oförlåtenhet.
Hela mitt hjärta så att det förlåter -
och kan ta emot Din förlåtelse.
Far, förlåt mig de gånger jag över- gett mina ledare när de gjort fel.
Förlåt de gånger jag tänkt att Gud gjort fel och gett dåliga ledare.
Förlåt de gånger jag genom egen stolthet valt att förkasta.
Far, förlåt för min egen och Efraims del de gånger jag övergett Dig -
när jag blivit besviken på Ditt rikes representanter.
Gud hade på förhand berättat att Han kommer att dela riket -
på grund av Salomos avgudadyrkan -
och ta de tio stammarna ut ur riket som leds av Davids släkt.
Som följd av att Efraim valde förkastelse -
delades Guds folk i tu också andligen.
Förkastelse som följd av besvikelse har sedan delat Guds folk -
oräkneliga gånger.
Låt oss nu be om förlåtelse för de gånger -
våra egna val bidragit till att kontakten brutits bland Guds folk.
Var med i de böner som berör dig.
Far, Du ser de situationer där jag blivit besviken på någon ledare -
som har representerat Ditt rike.
Förlåt för min egen och Efraims del -
de gånger jag röstat med fötterna och gått hem till mitt -
eller börjat bygga mitt eget rike.
Far, förlåt för min och Efraims del de gånger -
de gånger jag varit hård mot andras fel och förkastat dem -
och bestämt att skydda mig i stället för att älska.
Förlåt de gånger jag övergett Dina egna för att jag blivit sårad.
Israels kungarike delades inte bara politiskt och administrativt.
Det var också en familjetragedi. Jakobs, Israels, familj delades.
Efraim bröt kontakten med sina bröder med långtgående följder.
Jakobs familj splittrades -
för att Efraim svarade på besvikelse med förkastelse.
Vi behöver inte se 3000 år tillbaka.
Många har samma erfarenhet i sin egen familj.
Låt oss nu be om förlåtelse för när vi valt förkastelse i familjen.
Var med i bönen alla som detta berör.
Käre Far, låt mig se klart hur jag som Efraim splittrat min familj.
Ge mig nåden att se mina egna val som Du ser dem.
Far, förlåt att jag vänt ryggen åt mina familjemedlemmar -
och gått min väg när de har sårat mig.
Förlåt de gånger jag i stället för att förlåta har beskyllt familjen.
Far, förlåt för min och Efraims del de gånger jag av besvikelse -
på olika sätt övergett min familj eller dragit mig bort från dem.
Förlåt när mitt uppförande har splittrat kontakten inom familjen.
Far, förlåt de gånger jag av besvikelse -
handlat med förkastelse mot min egen man.
Förlåt de gånger jag av besvikelse -
handlat med förkastelse mot mina egna barn.
Far, förlåt mig när jag handlat med förkastelse mot mina syskon.
När vi såg hur Efraim valt förkastelse -
insåg vi snart hur ofta vi själva gör det valet.
De är ofta så automatiska att man inte ens märker dem.
Särskilt svårt verkar det vara att erkänna tänkesätt och beteenden -
från generationer tillbaka som vi anser normala och berättigade.
Man tar avstånd, går sin väg,-
är tysta eller hårda och kalla.
Många, särskilt i Finland, har vuxit upp i en förkastande kultur -
där konflikter inte retts ut och förkastande ansetts normalt.
Gud gav sin Son som offer -
för våra och andras felaktiga beteenden.
I det försoningsblodet får vi förlåtelse och kan förlåta andra.
Vi behöver inte längre reagera på besvikelse med förkastelse -
utan med förlåtelse.
Låt oss be om förlåtelse för vår egen och Efraims del -
för denna kultur av förkastelse.
Kom Helige Ande och lys upp mitt innersta.
Visa när jag av besvikelse valt att handla med förkastelse.
Visa mig situationerna där jag valt förkastelse -
och människorna jag förkastat som Efraim förkastade Juda.
Far, förlåt för min egen och Efraims del -
att jag genom förkastelse skjutit människor ifrån mig -
som Du vill jag lever tillsammans med.
Jag har inte reagerat på deras fel -
med förlåtelse och välsignelse, utan har förkastat dem.
Far, förlåt att jag inte litat på att Du är mitt beskydd -
utan jag har byggt min egen hårda skyddsmur.
Förlåt att när jag blivit besviken -
har jag dragit mig tillbaka och så övergett andra.
Förlåt för min egen och Efraims del -
att jag inte sökt Din hjälp när jag upplevt mig sårad -
utan låtit mina sårade känslor styra mitt tal och beteende.
Förlåt att jag svarat på ont med ont.
Far, förlåt för min egen och Efraims del -
när jag som Efraim övergett dem jag är besviken på.
Far, jag förlåter dem att de inte har hört mina behov -
och tagit mig på allvar.
Jesus, ta bort all bitterhet och allt agg -
som jag burit i mitt hjärta mot dessa människor.
För Jesu blods skull, förkunnar jag att alla dessa synder är förlåtna.
"Om vi bekänner våra synder, är han trofast och rättfärdig, -
så att han förlåter oss våra synder -
och renar oss från all orättfärdighet." 1 Joh 1:9
Så är de synder du bekänt förlåtna och Gud renar dig från all orätt.
Låt oss ännu tacka tillsammans.
Tack Israels Gud, att Du i Jesu blod -
sonat alla dessa förkastelsesynder, både egna och Efraims.
Tack Lejonet av Juda, att Du dog på korset för dem som förkastade dig.
Tack för Jesu kors och blodets kraft -
som röjer undan förkastelsens sten på vägen för Efraims återkomst.
Nästa gång åker vi till Betel.
Låt oss stå tillsammans och låta Gud pröva våra hjärtan.
Förbered nästa resa i bön hemma. Stenen vi möter då är avgudadyrkan.
Du kan också stöda böneresorna ekonomiskt i Sverige och Finland.
I Finland: Ring 0600-10077. Samtalet kostar ca 10 euro.
Du kan också ge din gåva via bankkontot i rutan: -
FI40 1112 3000 3427 89 Mottagare: Ristin Tuki. Ref: 8471
Stöd Himlen TV7! I Sverige: Korsets stöd, PG 97572-2
SMS:a ”Himlen TV7 100” till 72672 (så skänker du 100 kr).
Översättning: Himlen TV7 Sverige