ISRAELILAISTEN ELÄMÄÄ SODAN KESKELLÄ
SISÄLTÖVAROITUS: VÄKIVALTAISTA KUVASTOA
Kun tänä aamuna heräsin -
ja valmistauduin tämänpäiväiseen matkaamme alueille, -
joilla Hamas teki tuhojaan, murhasi, ryösteli -
ja teki hirvittäviä asioita lokakuun 7. päivän verilöylyssä, -
tuntui kuin olisin valmistautunut menemään Auschwitziin.
Olen käynyt Auschwitzissa ainakin kymmenen kertaa.
Olen vienyt sinne ryhmiä, mutta muistan ensimmäisen kerran.
Kun ensimmäisen kerran olin Birkenaun kuolemanleirillä, -
minua värisytti luitani myöten niin, etten pystynyt kävelemään.
Eräällä rabbilla oli tallit-huivi. Minun piti napata se häneltä.
Minulla oli turkistakki. Puolassa oli talvi.
Otin tallitin ja kietaisin sen ylleni, sillä en pystynyt muuten kävelemään.
En aavistanut, että menisin vielä toisenlaiseen Auschwitziin, -
tällä kertaa Israelissa.
Vaikka se ei ole sama asia, myös yhtäläisyyksiä on.
Olemme nyt Sderotissa. Matkamme alkaa Sderotin kaupungista.
Kaupunki on ollut vuosikausien ajan rakettitulituksen alla.
Täällä Hamas tunkeutui poliisiasemalle ja valtasi sen.
Monia poliiseja murhattiin, -
ja lopulta poliisiasema oli tuhottava.
Siitä on jäljellä vain tämä muistopaikka.
Aloitamme matkamme -
Israelin ulkoministeriön delegaation kanssa -
Sderotista muihin yhteisöihin, Kfar Azaan ja muille kibbutseille, -
joissa Hamas teki väkivaltaa ja tuhoa, ryösteli ja murhasi.
Muistan, kuinka menin keittiöön ja otin ison veitsen.
SDEROTILAISÄITI, ASUKAS
Menin takaisin pommisuojaan.
Sähköt menivät poikki. Sammutimme kaiken, -
sillä oli vaarallista pitää valoja päällä.
Istuimme pommisuojan lattialla veitsi kädessä.
Meidän oli pakko olla hiljaa.
Muistakaa, että kärsimme traumanjälkeisestä stressistä.
Adele kyseli: "Äiti, miksi pitää olla hiljaa?"
Sanoin: "Hys, ei saa puhua." Olin paniikissa.
Jos hän puhuisi, terroristit olivat siellä... ja te tiedätte.
Tyttö kyseli koko ajan.
Muistan, että otin hänet ja laitoin käteni näin, -
koska pelkäsin. Istuimme näin kymmenen tunnin ajan -
ja rukoilimme, sillä jos joku tulisi, mitä jollain veitsellä tekisi?
Sitten armeija tuli.
Seuraavana päivänä lähdimme Tel Aviviin. Nyt asumme siellä.
Nahal Oz sijaitsee vain noin 700―800 metrin päässä raja-aidasta.
Eräs armeijan ryhmä etsi yöpymispaikkaa perjantai-iltana.
He päättivät jäädä Nahal Oziin kibbutsin toiselle puolelle.
Se oli Nahal Ozin onni, -
sillä tämä ryhmä, yksitoista sotilasta, -
tosiasiallisesti pelasti kibbutsimme.
Siinä kävi niin, että kun terroristeja alkoi tulla ja ammuskelu alkoi, -
sotilailla oli erityisvarusteet, etenkin ajoneuvot, -
ja he pystyivät panemaan terroristeille kampoihin.
Terroristeja tuli myös tältä puolelta keltaisesta portista, josta te kuljitte.
Eräs mies seisoi tuolla noin ja yritti pysäyttää heidät, -
mutta heitä oli liikaa.
Terroristit pääsivät sisään kibbutsille.
He menivät ensiksi tähän taloon, joka on lähimpänä porttia.
He murhasivat talon perheen.
Perheestä jäi henkiin vain yksi henkilö, -
poika, joka oli juoksulenkillä toisella puolella.
Tämä on tuossa talossa asuneen Zoharin perheen tarina.
Myöhemmin terroristit menivät toiseen taloon.
Siellä oli mies, jolla oli ase.
Ja hän ryhtyi vastarintaan -
pelastaakseen vaimon, lapset ja itsensä.
Hän onnistui siinä.
Sen tiedon mukaan, joka meillä nyt on, hän tappoi 14 terroristia, -
ja hän ja hänen perheensä ovat nyt turvassa.
Tämä tapahtui tällä puolella.
Kibbutsin toisella puolella oli sotilaita, -
jotka panivat kovasti kampoihin terroristeille, -
ja tilanne oli vähän parempi.
Tahdon kertoa, että kaikkialle kibbutsiin, -
tämä on pieni kibbutsi, noin 110 perhettä.
Tänne tuli satakunta terroristia.
Ja heidän jälkeensä tuli -
noin 200―300 ryöstelijää.
Koko kibbutsilla ei ole lähes yhtäkään taloa, jonne ei olisi tunkeuduttu, -
ja täällä oli valtava sotku.
Lähdemme nyt kävelemään. Kävelemme hänen perässään.
Ja tämä on todellakin paikka, jota kutsutaan "muita onnekkaammaksi".
Vain 16 murhattua ja viisi siepattua. Yhtään taloa ei poltettu, vain autoja.
Sitä kutsutaan onnekkaaksi.
Tässä kohdassa on paikallaan puhua siviileistä, Gazan siviileistä, -
sillä he tulivat laumoittain ryöstelemään taloihin täällä.
Koko kibbutsilla ei ole taloa, -
joihin siviilit, monet heistä nuoria, eivät olisi tulleet ryöstelemään.
Nyt tulee tietoja, että mukana oli 12―14-vuotiaita gazalaissiviilejä -
ryöstelemässä tällä kibbutsilla ja monessa muussa paikassa.
Täytyy muistaa, että kello 6.30 tilalla ollaan aamulypsyllä.
He tunkeutuivat tänne ja ampuivat ensitöikseen maitotankkiin.
En tiedä, miksi. Kukaan ei tiedä.
He polttivat myös kaiken heinän ja tilan koko rehuvaraston.
Hyökkäyksen takia emme pystyneet lypsämään lehmiä yhdeksään päivään.
Se on aivan liian pitkä aika.
Se on lehmille todella vaarallista.
Hän kertoo, -
että lehmiä ei voitu hyökkäyksen takia lypsää yhdeksään päivään.
Terroristit hyökkäsivät lypsyasemalle.
Lehmille olisi voinut tulla pahoja utaretulehduksia, ja ne kärsivät, -
mutta eläinlääkärin mukaan ne olivat yllättävän hyvässä kunnossa.
Kiitos Jumalalle siitä.
Katsokaa noita lehmiä.
Mikä tämä on? - Voi, katsokaa. Mitä täällä tapahtui?
Tässä räjähti käsikranaatti, -
täällä lypsyasemalla.
Seinissä näkyy edelleen veritahroja.
Katsokaa, tämä tuo mieleeni...
Näettekö seinän, miten se on palanut?
Se tuo mieleeni Auschwitzin museo- alueen, jolla krematoriot sijaitsevat.
Siellä on huone, ja se näyttää juuri tältä.
Siellä, missä krematoriot ovat, näyttää juuri tältä. Tulee mieleen Auschwitz.
Kun aloitimme matkan, ja emme ole nähneet vielä mitään.
Tämä on ollut kevyttä. Luvassa on pahempaa.
Kun valmistauduin matkaan, tuntui kuin olisin lähdössä Auschwitziin.
Vaikka tämä ei ole sama, tässä on jotain samaa.
Niissä on samaa vihaa ja juutalais- kansaan kohdistuvaa hävitysvimmaa.
Auschwitzissakin näkee tätä samaa, täysin palaneita huoneita, -
polttouunien ja krematorioiden alueella.
Tämä tuo mieleeni Auschwitzin.
Lisäksi taustalla kuuluu koko ajan räjähdyksiä Gazasta.
Onneksi kyse on tietääkseni Israelin puolustusvoimista.
Oletko kibbutsilta? Asutko täällä? - Asun.
Olitko täällä hyökkäyksen aikana? - Olin.
Ahdistaako vieläkin?
Näen sen kasvoiltasi.
Jumala sinua lohduttakoon, antakoon voimaa ja siunatkoon.
Se on kaikkein tärkeintä.
Olemme United Nations for Israel -järjestöstä.
Kerromme maailmalle, mitä täällä tapahtui.
Mikä on nimesi? - Shira.
Minä olen Dominiquae. Mukava tavata.
Paljon rakkautta sinulle.
On vaikea halata tämän liivin kanssa, mutta ota se vastaan uskossa.
Teillä ei ole liivejä, mutta meidän käskettiin pukea liivi.
Varmasti. Kaikkea hyvää! Voikaa hyvin!
Kuulemme koko ajan räjähdyksiä Gazasta.
Olemme siis näin lähellä rajaa.
Olemme aivan rajalla.
Matkalla tänne näimme raja-aidan.
Näemme aidan, joka erottaa Nahal Ozin ja rajan.
Voimme kuulla räjähdykset. Tämä on todellisuus kibbutsilla juuri nyt.
Tämäkin on tietysti hyvä verrattuna siihen, mitä tapahtui 7. lokakuuta.
Mitä täällä tapahtui, Boaz? - Sotilaat yöpyivät täällä.
Kun he lähtivät täältä tekemään vastarintaa, paikka poltettiin.
Eli sotilaat siis nukkuivat tuolla. - Niin.
Tämä on siis kuin pieni asemapaikka. - Tavallaan.
Onko täällä aina sotilaita yöpymässä? - Ei, ei.
Olimme onnekkaita, että he olivat täällä juuri sinä päivänä.
Koska he olivat täällä.
Katsokaa tätä. Tämä on jäänyt jäljelle hiljaiseksi todistajaksi siitä, -
mitä sinä päivänä tapahtui.
Ryöstelystä. Erityisesti ryöstelystä.
Autoko? - Niin.
Täällä sattui siis olemaan sotilaita. - Niin.
Se oli ihme. - Niin oli.
Rajasotilaat etsivät yöpymispaikkaa.
Vartijamme tarjosi heille... Tuolla on edelleen suka.
Oli simchat tora. - Niin, juhla.
Sotilaat viettivät juhlaa täällä. - Niin, simchat toran aattoa.
Ja kun he olivat täällä, he tosiasiassa pelastivat kibbutsin.
Ehdottomasti.
Ja täällä ei ole sotilaita joka päivä. Se oli ihme.
Tuosta he tulivat rajan yli.
Tästä muun muassa.
Sanoit, että edessämme on Shejaiya. - Tuolla noin.
Se on melkein kokonaan...
...pyyhitty kartalta. - On siellä muutamia taloja pystyssä.
Ehkä ei riittävästi.
Katsokaa, miten lähellä Shejaiya on!
Tuolta terroristit tulivat. Shejaiyasta tänne.
Oi, kuulimme tuon. Ja katsokaa savua, mikä tuolta nousee.
Isä, siunaa sotilaitamme.
Siunaamme heitä. Nämä ovat rohkeita ihmisiä.
Et ollut täällä sinä päivänä, eikö niin? - Niin.
Sinulla on täällä perhettä. - Ei perhettä, monta ystävää.
Olen ollut täällä töissä yli viisi vuotta.
Nämä ihmiset ovat rohkeita, kun he asuvat täällä.
Esittelen heidät teille hetken kuluttua
Todella rohkeaa. He asuvat aivan Gazan rajalla.
Tuolla on Shejaiya, joka kuhisee Hamas-terroristeja.
Ihmiset täällä kävivät iltakävelyillä, -
menivät pelloille, nauttivat elämästä sekä hoitivat ja lypsivät lehmiä.
He halusivat elää rauhassa naapuriensa kanssa, -
mutta naapurit eivät antaneet heidän. Niin se meni.
RE'IMIN LEVÄHDYSALUE ― NOVAN VERILÖYLYN MUISTOPAIKKA.
Puhaltakaa shofariin vapaudellemme. Shofarin ääni on katumuksen ääni.
Tämä on muistopaikka vuosisadan rikokselle, -
kun psykopaatit tulivat terrorisoimaan ja tekemään hirmutekojaan tänne.
Monia kuoli. Haluamme kunnioittaa heidän muistoaan -
ja puhdistaa tämän paikan shofarin äänellä -
kunnianosoituksena heidän muistolleen.
Tämä on Nova-musiikkifestivaaleilla murhattujen muistopaikka.
Festivaaleilla oli tuhansia ihmisiä, -
jotka simchat toran aikana viettivät täällä tavallaan new age -juhlaa.
Musiikkia ja juhlintaa.
Sitten Hamas tunkeutui alueelle monelta eri suunnalta.
Tämä on yksi pääpaikka, johon tunkeuduttiin.
Voi olla, etteivät he tienneet juhlista, -
tai sitten he pitivät tätä juhlaa voittosaaliina ja päättivät tulla tänne.
He alkoivat teurastaa kaikkea, mikä liikkui.
Ilmeisesti heidän kuvaamansa videot ja muut asiat osoittavat, -
että täällä he...
sen lisäksi, että he murhasivat eniten, he raiskasivat eniten.
Festivaaleilla oli paljon naisia ja tyttöjä, -
ja heidän kohtalonsa oli hirvittävä.
Silkkaa julmuutta ilman mitään...
On kuin tekijöillä ei olisi ollut minkäänlaista omaatuntoa.
Täysiä sekopäitä, eläimiä.
Minulla ei ole sanoja, sillä tämä on sanoin kuvaamatonta.
Uhrit olivat pääosin nuoria.
Voitte nähdä, että he olivat pääosin nuoria.
Tiedän, että uhrien joukossa oli kaikenikäisiä, -
mutta pääosin he olivat nuoria.
He yrittivät päästä pakoon.
He juoksivat karkuun ja yrittivät piileskellä vessoissa.
Täällä oli bajamajoja.
Mutta he eivät päässeet pakoon.
He yrittivät ajaa pois, mutta terroristeja oli kaikkialla.
Kun yritti oikealle, heitä oli siellä, kun vasemmalle, heitä oli siellä.
Jotkut pääsivät pakenemaan pelloille, -
mutta monesti terroristit löysivät heidät sieltäkin.
Heitä ryömi kaikkialla kuin torakoita.
Uhrit kärsivät kammottavan kohtalon.
Minulla ei ole sanoja ilmaisemaan surua, -
kun näiden nuorten elämä katkaistiin niin aikaisin.
Rukoilen Jumalaa antamaan anteeksi meille -
Israelissa sen, että jätimme ovet auki tällaiselle verilöylylle.
Emme noudattaneet sanoja, jotka jo Ben-Gurion lausui.
Hän sanoi, että niin kauan kuin Gazassa on gazalaisia, -
se tulee merkitsemään ongelmia Israelille.
Niitä sanoja ei kuunneltu, ja siksi tapahtui tämä, -
johon ei löydy sanoja muuta kuin hirvittävä verilöyly.
KFAR AZAN KIBBUTSI, JOHON HAMAS HYÖKKÄSI 7.10.
Olemme täällä päivittäin. On tärkeää, että te olette täällä.
Kerromme tästä koko ajan, mutta kun näette omin silmin -
kaikki nämä julmuudet, koette itse, mitä se oli.
Kibbutsin toisella puolella asuu vanhempia, -
joiden lapset asuivat toisella puolella.
Sotilaat kutsuvat kadunpätkää, jolla nuoret asuivat, kuoleman laaksoksi.
Kahta lukuunottamatta kaikki sillä kadunpätkällä tapettiin tai siepattiin.
Vanhemmat näkevät veritahrat seinällä ja naisten alusvaatteita ympäriinsä.
Se on uskomatonta. En löydä sanoja, vaikka olen tiedottaja.
Mutta kun näette omin silmin, pystytte kertomaan kaikille, -
jotka eivät tähän asti ole seisseet Israelin rinnalla.
He ajattelivat, että se olisi judaismin tai sionismin tukemista.
Kaikkea muuta. - Niissä ei ole mitään vikaa.
Ei niin, mutta 7. lokakuuta tapettiin -
kristittyjä, arabeja, muslimeja, kaikkia.
Viekö Maia meidät, vai vietkö sinä?
Yhdessä. - Tulen mukaan, jos sopii.
Maia, sinä olet sotilas. - Reserviläinen.
Kerron itsestäni pian lisää. Mennään muualle, ettei häiritä.
AUTOON MENI ENTINEN VARAPRESIDENTTI PENCE.
Lähdetään kibbutsiin. Pysykää yhtenä ryhmänä.
Tämä kibbutsi on pahimmin kärsineitä.
Terroristit tunkeutuivat tänne.
Poliisin kansainvälinen tiedottaja Dean kertoi äsken, -
että nuorten asuttamaa aluetta kutsutaan nyt kuoleman laaksoksi.
Se kertoo kaiken. Menemme katsomaan, mitä tapahtui.
Kuva kertoo enemmän kuin tuhat sanaa.
Hei kaikille! Kiitos, että tulitte.
Nimeni on Maia. Olen Israelin puolustusvoimien tiedotusosastolta.
Mukanamme on Dean, poliisin kansainvälinen tiedottaja.
Hänkin puhuu matkan varrella.
Ensiksikin anteeksi viivästys. Meillä oli tärkeitä vieraita.
Ette ole yhtään vähemmän tärkeitä. - Ette ollenkaan.
Ensiksikin kiitos, että olette täällä.
Olette varmasti kanssani samaa mieltä käveltyämme kibbutsilla, -
että kun olette täällä ja näette omin silmin -
lokakuun 7. päivän kauhut ja julmuudet, -
se on erilaista verrattuna siihen, että näkee ruudulta, kuulee tai kuvittelee.
Kun kävelette katuja pitkin, näette, kuulette tarinoita -
ja näette osan kauhuista -
pitäen mielessä, että hyökkäyksestä on 90 päivää, -
tuskin pystytte täysin ymmärtämään, mitä täällä tapahtui.
Olemme nyt Kfar Azan kibbutsilla, -
joka on yksi 22 yhteisöstä, kibbutsista ja kohteesta, joihin hyökättiin.
Anteeksi, että toistelen tätä, mutta tapahtumista on nyt 90 päivää.
Näette pienen osan Kfar Azasta -
ja kuulette pienen osan tarinoista.
Tämä on siis yksi kohde 22:sta. On kulunut 90 päivää.
Ette näe ruumiinosia tai verta.
Ette haista kuoleman hajua, joka viipyi täällä viikkoja.
Silti näette kauhuja ja kuulette tarinoita.
Kfar Azan kibbutsilla asui 6. lokakuuta 950 siviiliä.
Lokakuun 7. päivänä ja sen jälkeen täällä murhattiin 63 ihmistä.
Gazaan kaapattiin 18 henkilöä. Heistä jotkut ovat Gazassa edelleen.
Kuusi sai vakavia vammoja. Yksi oli kateissa viime päiviin asti.
Asukkaista siis 10 % joko murhattiin tai siepattiin.
Puhumattakaan traumasta, lieviä vammoja saaneista -
ja niistä onnekkaista, jotka olivat poissa sinä sapattina.
Tiedän, että nyt on torstai-iltapäivä 90 päivää tapahtumien jälkeen, -
mutta yritetään palata tuohon sapattiaamuun 7. lokakuuta.
Oli vapaapäivä, sukkotin päätöspäivä. Kello 6.30 tuli suuri määrä hälytyksiä.
Täällä kibbutsilla, kuten kaikkialla Gazaa reunustavalla alueella -
jokaisessa talossa ja rakennuksessa täytyy olla pommisuoja, -
jonne on ehdittävä 10―15 sekunnissa.
Täällä oli totuttu raketteihin, mutta silti elämä oli kaunista.
Varmasti aistitte ja osaatte kuvitella, miten kaunista.
Hälytyksiä tuli tauotta 15 minuutin ajan.
Asukkaat piileskelivät pommisuojissa.
Alle puoli tuntia hälytyksestä kibbutsille virtasi satoja terroristeja.
Arvion mukaan heitä oli 300―400.
Heillä oli hyvät varusteet, valitettavasti.
Heitä tuli taivaalta varjoliitimillä -
ja maitse lava-autoilla, -
joissa oli kiinteästi konetuliaseita sarjatulelle asetettuina, -
ja moottoripyörillä.
He alkoivat ampua, riehua ja huutaa arabiaksi.
Heillä oli aseita, sinkoja, kranaatteja ja pommeja. He alkoivat ampua.
Ihmiset piileskelivät pommisuojissa vain toivoen selviytyvänsä hengissä.
Puhutaan hieman siitä, mikä pommisuoja on.
Sen tarkoitus on suojata pommeilta ja ohjuksilta, -
ei terroristeilta, jotka seisovat ovella.
Lisäksi he sytyttivät paljon taloja palamaan.
Kun kerroin, että he olivat varustautuneet hyvin, -
he toivat mukanaan bensakannuja ja renkaita ja sytyttivät taloja.
Ihmisiä ammuttiin ja sitten poltettiin tai poltettiin elävältä, -
tai he hengittivät savua ja poistuivat pommisuojasta, -
jolloin terroristit murhasivat tai kaappasivat heidät. Se on todellisuus.
Seuraavaksi menemme kibbutsiin.
Tavallaan täällä Kfar Azassa ja lähialueilla aika on pysähtynyt.
Näette yhä lehtimajoja.
Tapahtumista on lähes kolme kuuta. Näette niitä yhä.
Tämä ei ole elokuvan kuvauspaikka, lavaste tai tekoälyä.
Emme ole kyhänneet niitä. Tämä tapahtui oikeasti.
Täällä aika pysähtyi.
Näemme myös Ofir Libsteinin vaalimainoksia.
Hän oli kunnanjohtaja, hieno mies, joka murhattiin täällä talonsa edessä.
Vaalit olivat pian tulossa.
Näette yhä hänen vaalimainoksiaan.
Ofir ei ole täällä, julisteet ovat. Aika pysähtyi.
JATKUU SEURAAVASSA JAKSOSSA.
Suomennos: TV7