IHMEITÄ KFAR MAIMONISSA
Halleluja Israelin koko maan pelastuksesta, -
niin kuin on luvattu. Aamen.
Ajelimme ympäri Gazan raja-aluetta -
ja rukoilimme, minne menisimme haastattelemaan.
Päätimme tulla Kfar Maimoniin, -
sillä meillä on yhteyksiä tähän kauniiseen moshaviin ja kylään.
Hamasin terroristit tunkeutuivat tännekin -
verilöylyn päivänä 7. lokakuuta.
Tänne oli tulossa noin 60 terroristia.
Täällä koettiin suunnaton ihme, kun Hamas pudotti helikopterin, -
joka oli täynnä sotilaitamme, ja nämä pelastivat kylän.
Kuulette ihmeestä pian, kun haastattelen Urielia Kfar Maimonista.
Olemme tehneet hänen kanssaan yhteistyötä, -
kun he ovat paenneet täältä sotaa.
Me vain ajelimme. Emme olleet sopineet mitään.
Yhtäkkiä huomasin vieressäni nuoren miehen, Bashanin.
En tiennyt hänen nimeään. Nyt tiedän.
Pysäytin hänet ja kysyin, kuka hän on ja käykö hän jo koulua.
Hän sanoi, että ei. He eivät ole vielä palanneet.
Sota jatkuu yhä, vaikka nyt on hiljaista, -
kun Israel yrittää saada panttivankeja kotiin.
Mutta Bashan perheineen tuli töihin moshaviin.
Sato on kypsää. Sitä pitäisi korjata.
Hevoset piti ruokkia ja muuta sellaista.
Sitten Bashan alkoi kertoa asioita. Hän on hieno nuori mies.
Tahdon kysyä häneltä, miten hän on pärjännyt sodan keskellä.
Kuten näette, hän rakastaa hevosia.
Tämä tässä on Blondie, hänen erityinen ystävänsä.
Sekin pääsee mukaan ohjelmaan.
Bashan on 14-vuotias, ja hän kertoo meille nyt, -
millaista on ollut lokakuun 7. päivän jälkeen.
Lokakuun 7. päivänä olin isovanhempieni luona Beershevassa.
He näkivät puhelimesta, mitä oli meneillään. Olin aivan järkyttynyt.
Ensiksi soitin Arnonille, maatilan omistajalle.
Hän kertoi tulleensa sapattina -
ruokkimaan, juottamaan ja hoitamaan hevosia.
Yhtäkkiä hän näki, aivan tuossa noin, -
ison kappaleen raketista, joka putosi tänne.
Se oli kappale yhdestä niistä monista raketeista, -
joita terroristit ampuivat Gazasta.
Se osui neljän metrin päähän vaaleasta hevosesta.
Neljän metrin päähän hevosesta, tuossa noin.
Se olisi voinut osua hevoseen, mutta se ei osunut.
Se on iso ihme, joka tapahtui täällä hevostilalla.
Ja jos se olisi osunut betoniin, ilmaan olisi sinkoutunut rojua.
Nyt se vain upposi pehmeään maahan.
Hevoset ovat kunnossa, mutta ne pelästyivät.
Kahden viimeksi kuluneen kuun aikana -
ne ovat joutuneet kestämään rakettien, räjähdysten ja sireenien ääniä.
Meistä nämä äänet tuntuvat keljuilta, mutta niiden korviin ne sattuvat.
Niitä ei ole päästy hoitamaan ja pesemään.
Ruokinta on ollut epäsäännöllistä. Kukaan ei ratsasta niillä.
Ne ovat tottuneet siihen, että niillä ratsastetaan joka päivä.
Ne ovat surullisia ja...
Traumatisoituneita. - Niin.
Tulimme tänne eilen illalla.
Sanoin, että minun on päästävä ratsastamaan.
Tulit Jerusalemista hotellista, jonne teidät evakuoitiin.
Niin. Meidät evakuoitiin Jerusalemiin. Tulimme eilen. Teki mieli ratsastaa.
Hymyilin leveästi ratsastaessani.
Se oli arvokkaampaa kuin kaikki maailman rahat.
Näen, että olet tosi kiintynyt näihin hevosiin.
Taisi tehdä hyvää sekä sinulle että niille.
Ehdottomasti. Ne tykkäävät olla ratsuja.
Tämän nimi on Blondi. Se on hyvin ihmisrakas ja ystävällinen.
Tavallisesti ratsastan sillä. Se on minun.
En omista sitä, mutta olen ratsastanut sillä pienestä pitäen.
Se luottaa minuun.
Tämä on tarinani. Tältä minusta tuntuu.
Tunnen sydämesi kaikessa tässä.
Blondie tässä... - Se on minunkin ystäväni.
Varmasti. Se rakastaa ihmisiä. Se ei pelkää. - Hei, Blondie.
Se haistelee. Olit äsken klementiinien luona. Se rakastaa klementiinejä.
Kiitos Jumalan, olit Beershevassa etkä täällä sen teurastuksen aikana.
Jumala piti sinut turvassa Beershevassa, -
ja olit siunauksena papallesi ja mummollesi.
Taloni on tuolla, lähellä maatilaa, jonne raketti putosi.
Sinne on vain sata metriä.
Se on ihmeellistä varjelusta, jonka vain Hän voi saada aikaan.
Tapahtui Hänen tahtonsa.
Voimme siis nähdä, -
että tällä hienolla 14-vuotiaalla pojalla, Bashanilla, -
on elävä usko -
jopa tässä karmeassa, vaikeassa tilanteessa, -
traumaattisessa tilanteessa.
Sen aiheutti Israelille Hamas-terroristiryhmä, -
joka edustaa palestiinalaisasiaa Gazassa.
Siitä kaikesta huolimatta hän on yhä täynnä uskoa -
ja hän näkee sen kaiken läpi toivon ja valon säteitä ja monia ihmeitä.
Menemme nyt kuuntelemaan, mitä sanottavaa Urielilla on.
Olemme tehneet hänen kanssaan yhteistyötä -
ja auttaneet Kfar Maimonista evakuoituja -
ruokakupongeilla ja välttämättömyystarvikkeilla.
Tuimme heitä myös hotellikuluissa.
Uriel kertoo suurimmasta ihmeestä, -
mikä Kfar Maimonissa tapahtui.
Kaunis Kfar Maimon sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Gazan rajalta.
Sinä kauheana päivänä 7. lokakuuta -
yli 1 400 israelilaista murhattiin.
Naisia raiskattiin. Tapahtui paljon. Lapsia mestattiin, -
haavoitettiin ja siepattiin.
Gazaan siepattiin yli 240 ihmistä. Kaikki se oli Hamasin tekosia.
Ja vaikka Kfar Maimon sijaitsee yhtä lähellä rajaa kuin muutkin paikat, -
se koki mahtavan ihmeen, jonka takana voi olla ainoastaan -
korkeampi voima, Israelin Jumala.
Olemme täällä haastattelemassa Uriel Nahumia.
Olemme tunteneet jo jonkin aikaa.
Olemme tehneet työtä sodan alkamisesta asti ja jo sitä ennen, -
kun istutimme lehdon läheiseen Shavei Daromin moshaviin.
Se rakennettiin Gush Katifista vuonna 2005 evakuoiduille.
Annetaan hänen kertoa, mitä täällä tapahtui.
Hei, kaikki! Hei, Dominiquae. Kiva olla tässä.
Silloin oli simhat tora, tooran ilojuhla, sukkotin päättävä päivä.
Se oli lauantai, sapatti.
Heräsimme kello 6.30.
Sireenit alkoivat ulvoa.
Olimme valitettavasti tottuneet kuulemaan niitä viime kuina.
Ajattelimme: "Ahaa, taas jokin sotilasoperaatio.
Gazassa tapahtui jotain.
Joku kenties tapettiin, ja sieltä ammuttiin raketteja."
Mutta ihan minuuteissa tajusimme, että nyt on kyse jostain aivan muusta.
Kuulimme helikopterien ja konetuliaseiden ääniä.
Sellaista emme olleet aiemmin kuulleet.
Veimme lapset ja kaikki muut pommisuojaan.
Sanoin vaimolle: "Tämä taitaa olla nyt jotakin erilaista."
Sireenit ulvoivat. Konetuliaseiden ja helikopterien ääniä kuului koko ajan.
Emme voineet poistua pommisuojasta kuin hetkittäin.
Sapattina emme yleensä käytä puhelimia, mutta nyt tilanne oli eri.
Laitoimme puhelimet päälle.
Yksiköltä täältä tuli viesti: "Kyse ei ole operaatiosta. Olemme sodassa.
Avatkaa radio tai televisio, niin saatte ajantasaista tietoa."
Teimme niin, ja aloimme saada tietoa Gazan rajan tilanteesta.
Tajusimme, että tilanne on aivan eri.
Näin pelon lasteni kasvoilla, etenkin kun tuli viesti, -
että pitää mennä lukkojen taakse pommisuojaan ja irrottaa ovenkahva.
Varoitettiin, että seudulla liikkuu terroristeja.
Tämä on Kfar Maimonia ympäröivä aita.
Tuolla kauempana on keltainen portti. Niitä on täällä muutamia.
Jos voitte kääntää kameraa, tuolla on Alumim.
Se on toinen kibbutsi.
Heti sen takana on Gaza. Sinne on noin viisi kilometriä.
Kerron lyhyesti.
Noin 36 tunnin kuluttua päätimme, ettemme voi jäädä Kfar Maimoniin.
Oli liian vaarallista. Saimme luvan.
Lähdimme lasteni, lapsenlasteni ja tyttäreni kanssa.
Hänen miehensä kutsuttiin armeijaan.
Lähdimme kaikki Jerusalemiin.
Vasta viikkoa myöhemmin tajusimme, mitä täällä tapahtui.
Ymmärsimme, mikä ihmeellinen ja valtava ihme -
täällä Kfar Maimonissa tapahtui.
Siinä siis kävi niin, että aamulla kello 7.30 -
eräs päällikkö ilmavoimissa ymmärsi tilanneen.
Hän tiedusteli ylemmiltään, miten pitäisi toimia.
Siellä sanottiin: "Emme tiedä."
Hän soitti ystävälleen. Hän on tsanhanim-joukkojen johtaja.
Maahanlaskujoukot. - Hän soitti ystävälle ja kysyi, mitä on meneillään.
Ystävä kertoi, että rajalla on meneillään jotain -
ja sinne tarvitaan sotilaita.
Päällikkö otti kaksi helikopteria.
Hän lensi Ma'ale Adumimiin Nabi Musan tukikohtaan.
Hän toi kahdella helikopterilla sata sotilasta.
Hän laittoi kumpaankin helikopteriin 50 sotilasta, aivan liikaa.
Yhteen helikopteriin saa laittaa vain 33 sotilasta. Hän laittoi 50.
Hän otti suunnan tänne.
Hän halusi tuoda sotilaita Alumimin ja Be'erin kibbutsille, -
jonne oli tunkeuduttu.
Kun hän lensi tuon viimeisen talon yli tuolla, -
lentäjä näki jotain todella outoa, mitä hän ei ollut aiemmin nähnyt.
Maassa, pellolla, hän näki moottoripyöriä. Niitä oli paljon.
Niiden kyydissä oli ihmisiä aseet mukanaan.
Hän tajusi heidän olevan terroristeja.
Kului hetki, -
ja helikopterin takaosaan osui panssarintorjuntaohjus.
Hän tajusi, että on laskeuduttava.
Hän aloitti laskeutumisen tälle pellolle.
Myöhemmin hän sanoi, että oli ihme, -
että pelto oli kynnetty -
vain muutamaa päivää aiemmin, joten maa oli pehmeää.
Hän onnistui laskeutumaan. Se oli vaikeaa. Helikopteri oli painava.
Hän antoi sotilaille käskyn poistua helikopterista oitis.
Hän tiesi, että tulee toinenkin ohjus.
Viimeisen poistuttua helikopterin runkoon osui panssarintorjuntaohjus.
Se räjähti. Lentäjä pääsi ulos mutta loukkaantui.
Nämä sotilaat "sattumalta"...
Sanon sitä Jumalan sattumaksi. - Juuri niin.
Sotilaat tulivat tälle pellolle ja taistelivat 60:tä terroristia vastaan.
Nämä olivat tunkeutumaisillaan Kfar Maimoniin -
tekemään samaa kuin Be'erissä ja Kfar Azassa.
Paljonko terroristeja oli? - Kuusikymmentä.
He pyrkivät Kfar Maimoniin, Shuvaan, Zimratiin ja Shokedaan, -
näihin neljään kylään. He aikoivat tunkeutua niihin.
Näette, miten helppoa olisi leikata aitaan aukko -
ja tunkeutua tappamaan kaikki ihmiset.
Jos päälliköllä ei olisi ollut älliä soittaa ystävälleen, -
hän olisi voinut sanoa: "Selvä. Ei käskyjä. En tee mitään."
Mutta hän soitti ja toi itse helikopterit ja sotilaat.
Jumalan "sattumalta" helikopteri pakotettiin laskeutumaan pellolle, -
ja pelto oli kynnetty.
Tästä kaikesta muodostui iso ihme, joka käytännössä pelasti yhteisömme.
Kuten heprean kielellä sanotaan, -
täytyy olla kiitollinen ja tunnustaa ihmeet, -
viisaus ja laupeus, jotka Jumala antaa.
Voisi jopa lausua bracha-kiitoksen tästä ihmeestä, jonka HaShem teki.
Totta. Lausupa se. - Hyvä on.
Kiittäkää Herraa Hänen armostansa -
ja Hänen ihmeellisistä teoistaan ihmislapsia kohtaan.
Kunnioittakaa Häntä kansan seurakunnassa -
ja vanhinten kokouksessa häntä ylistäkööt.
Siunattu olet Herra, Kuningas, joka teit ihmeen täällä.
Tämän siunauksen lausumme aina sellaisella paikalla, -
jolla on tapahtunut ihme.
Tuopa shofar. Puhallamme siihen -
huutomerkiksi tähän valtavaan ihmeeseen.
Ajattelen, että sodassa on nyt suvantovaihe, -
kun siepattuja tuodaan takaisin kotiin.
Olet käymässä täällä, mutta tehän olette yhä evakossa Jerusalemissa.
Niin olemme. Koko yhteisö on Jerusalemissa.
Valtaosa on samassa hotellissa. Ikäihmiset ovat omassa hotellissaan.
Olemme yhä siellä, sillä emme tiedä, miten tulitaukojen kanssa menee.
Tämä on sota-aluetta. Tänne ei pääse.
Sinulla on hyviä yhteyksiä, kun pääsit tänne.
Mutta käytännössä tänne ei päästetä ketään.
Juuri nyt on hiljaista, mutta yleensä täällä on kova meteli.
Kuuluu räjähdyksiä.
Pommituksen ääniä. - Niin. Se kuuluu kovana koko ajan.
Tämä oli siunaus. Näen myös sukat.
Valtaosa sukista on yhä ennallaan kuin aika olisi pysähtynyt sukkotina.
Se tapahtui simchat tora -päivänä, johon sukkot päättyy.
Silloin Tooran lukeminen alkaa alusta. Vietetään Tooran ilojuhlaa.
Valtaosa ei ole edes... Tämä ei ole normaalia.
Kun sukkot päättyy, lehtimajat eli sukat puretaan.
Mutta nyt hiljaisena todistajana tapahtuneesta on se, -
että suurin osa sukista, lehtimajoista, on yhä paikallaan -
kuin sanoakseen, että sillä hetkellä kaikki täällä pysähtyi.
Meidän ei saa unohtaa sitä, että tapahtumat muuttivat Israelia -
ja niiden tulisi muuttaa muitakin maita sen osalta, -
miten vastustaa tällaisia hirvittäviä antisemitistisiä tekoja -
ja juutalaisvihaa palestiinalaisasian tai Hamasin nimessä -
ja sen puoleen minkään tahon nimessä.
Ennen kuin eroamme, näen jotain muutakin.
Yksi tiimiläisistämme söi herkullisia klementiinejä.
Ne tuoksuivat taivaallisilta.
Ne olivat maassa. Näytti, ettei kukaan poimi niitä.
Mitä maataloudelle täällä tapahtuu? Yhteisöt täällä ovat Israelin leipäkori.
Se on totta. Alue on Israelin maatalous- ja vihannespuutarha.
Thaimaalaisista työntekijöistä valtaosa on paennut sotaa.
Heistä osa valitettavasti tapettiin. Joitakuita siepattiin.
Loput vain pakenivat. He pelkäsivät.
Viljelijät jäivät ilman työvoimaa.
Olen täällä Kfar Maimonissa auttamassa lankoani, -
jolla on monia kasvihuoneita ja kuttutila.
Toimme vapaaehtoisia auttamaan häntä.
Näette nuo klementiinit.
Kaikki puut notkuvat hedelmiä, mutta ei ole ihmisiä keräämässä niitä.
Teette hyvin, kun otatte hedelmiä ja syötte ne, -
sillä ne lojuvat maassa muutenkin.
Meidän on ajateltava viljelijöitämme, -
sillä he menettävät valtavasti tuloja.
He ovat laittaneet viljelmiin paljon rahaa, -
mutta nyt he eivät pysty keräämään satoa ja hedelmiä.
Meidän on siis tehtävä se yhdessä. - Tarvitaan vapaaehtoisia, -
mutta myös rahaa.
Meillä on uskoa, eikö niin? Uskomme Jumalaan.
Kaikki vaikuttaa parhaaksi. Emme aina ymmärrä tilannetta, -
mutta uskomme, että tästä surusta nousee vielä jotain hyvää.
Siitä ei ole epäilystäkään.
Kukapa tietää? Ilman tätä täällä olisi voinut syttyä sisällissota -
eri ryhmien välille.
Mutta näiden tapahtumien seurauksena Israel on yhtenäistynyt.
Ja vaikka on yhä kaikenlaisia persoonia ja näkemyksiä, -
olemme kaikki yhtä mieltä siitä, että näin ei voi jatkua, -
eli että Hamasin ja palestiinalaisasian terrorin on loputtava tykkänään.
Jumala puhuu Sanassaan usein siitä, miten Hän hoitaa Israelin viholliset.
Täytyy olla tarkkana, sillä Hän sanoo Jes. 34:ssä, -
että Hän kostaa kansoille -
vihamielisyyden Siionia kohtaan.
Tämä totisesti on vihaa Siionia kohtaan.
Kädessäni on kaunis klementiini.
Tiedättekö, mitä israelilaiset halusivat -
alusta asti, kun tulimme tänne, ja jopa ennen marraskuun 29:ttä päivää?
Tänään on 29. marraskuuta.
Jakosuunnitelma allekirjoitettiin YK:ssa 29. marraskuuta.
Sen nojalla perustettiin aikanaan Israelin valtio, -
mutta se kantoi yhä kuollutta ruumista, -
kahden valtion ratkaisua, joka ei ole mikään ratkaisu.
Israelilaiset ja Israeliin palanneet juutalaiset -
halusivat taistella vain maanviljelyn avulla.
Niin Gush Katif halusi tehdä, samoin Kfar Maimon, -
Yahini, Be'eri, Kfar Aza ja Nir Oz.
Käydä sotaa vain maanviljelyllä.
Mutta kun teimme niin, vihollisemme vastasivat raketeilla, -
terroristeilla, mestauksilla, murhilla, -
silpomisilla, vammauttamisilla, raiskauksilla ja ryöstelyllä, -
ja mukana oli Gazan siviilejä.
Muista: Israel ei halunnut tätä taistelua.
Meidät pakotettiin siihen, ja meillä ei ole muuta vaihtoehtoa.
Mitä haluat sanoa lopuksi? - Me kaikki olemme tässä yhdessä -
maailman kaikki ihmiset, jotka pitävät hyvyydestä -
ja taistelevat näitä vihollisia vastaan.
Tahdon kiittää teitä tuestanne Israelille.
Olemme täällä, koska tämä on Jumalan maa -
ja Jumala antoi sen meille. Kiitämme Jumalaa siitä. Kiitos tuesta!
Kiitämme Dominiquaea ja hänen järjestöään työstä Israelin hyväksi, -
meidän hyväksemme ja yhteisömme hyväksi.
Ollaan yhteyksissä. Auttakaa meitä. Pysytään kaikki yhdessä.
Aamen! Hienoa. Nyt meillä on täällä shofarin puhaltaja.
Bashan toi meidät Kfar Maimonissa kuttulaan katsomaan, -
miten kutut pärjäävät.
Myös eläimet tuntevat kaikki räjähdykset ja muut, -
jotka tapahtuivat verilöylyn aikana ja sodassa.
Mutta mieleeni tulee myös raamatunkohta Matt. 25:32:ssa.
Siinä sanotaan, että kaikki kansat kootaan valtaistuimen eteen -
Jumalan tuomittavaksi. Kaikki kansat.
Ja Hän erottelee kansat, niin kuin lampaat erotetaan vuohista.
Hän asettaa lampaat oikealle ja vuohet vasemmalle.
Erottelussa ratkaisee se, -
miten kansat kohtelivat veljiään eli juutalaiskansaa.
Miten he kohtelivat veljiään?
Ne, jotka kohtelivat veljiään hyvin, -
huolehtivat heistä, kun he olivat vankilassa, -
kun Hamas vei heidät vangeikseen, -
tai kun he olivat alastomia -
ja heidät piti evakuoida kodeistaan verilöylyn ja sodan seurauksena.
Tai kun he olivat janoisia, nälkäisiä ja avun tarpeessa, -
niin kuin Israel on ollut lokakuun 7. päivästä asti, -
jolloin Hamas tunkeutui maahan teurastamaan, ryöstelemään, -
raiskaamaan, murhaamaan, mestaamaan ja muuta.
Juuri nyt kansoja koetellaan.
Yksilöitä koetellaan.
Ovatko he lammas- vai vuohikansoja? Ovatko he itse lampaita vai vuohia?
Se liittyy siihen, miten kohtelimme vähäisimpiä veljistämme, -
eli juutalaista kansaa.
Rukoukseni on, että teistä katsojista jokainen -
tekee sen, mikä on oikein, tämän sodan suhteen -
ja myös mediasodan suhteen, kaiken sen suhteen, mitä Israelista puhutaan.
Rukoilen teidän ymmärtävän, että Jumala sanoi 1. Moos. 12:3:ssa: -
"siunaan niitä, jotka sinua siunaavat, Aabraham, Iisak ja Jaakob, -
ja kiroan ne, jotka sinua kiroavat. Käsken täyden tuhon ja hävityksen -
niille, jotka suhtautuvat kevyesti Israeliin."
Juutalaiset ovat Aabrahamin, Iisakin ja Jaakobin jälkeläisiä.
He ovat tämän päivän israelilaisia. Heitä on Israelissa ja muissa maissa.
Miten kohtelet juutalaisia nyt, heidän hätänsä keskellä?
Rukoilen, että kohtelet heitä lampaan, etkä vuohen tavoin.
Kannustan tekemään sen, mikä on oikein, -
tukemalla Israelia tänään.
Tue Israelia tänään järjestömme kautta.
Olemme huolehtineet juutalaisista ja erilaisista tarpeista Israelissa -
ennen sotaa ja sodan aikana, -
ja tulemme tekemään niin myös sodan jälkeen.
Suomennos: TV7