MAATALOUS HAMASIN TULITUKSEN KESKELLÄ
Olemme hedelmätarhalla lähellä Gazan rajaa Mavki'imin moshavissa, -
joka kärsi lokakuun 7. päivän verilöylystä sekä rakettitulituksesta.
Sato oltiin jo menettämässä, -
mutta kiitos Jumalalle Zo Artzeinu -järjestöstä, Shlomosta ja Davidista.
He tulevat apuun, samoin me.
Shlomo, mitä täällä tapahtuu? - Shalom.
Autamme viljelijöitä Israelissa. Heistä yksi on Shalom Khemo.
Hän otti yhteyttä ja kertoi, että hänellä on avokadolehto.
Puolustusvoimat eristi alueen, eikä hän pääse omaan lehtoonsa.
Hän noudattaa shmita-määräystä eli pitää sapattivuodet.
Näin ollen hän ei voinut myydä tuotteitaan koko viime vuonnakaan.
Hänellä ei ole ollut nyt kahtena vuonna peräkkäin lainkaan tuloja.
Hän odotti kovasti voivansa myydä tuotteet -
pystyäkseen maksamaan vesilaskut, lannoitelaskut ja muut.
Yhtäkkiä alkoi sota, ja armeija eristi lehdon, -
sillä ne sijaitsevat alueella, jonne satelee Hamasin raketteja Gazasta.
Olisi ollut liian vaarallista päästää häntä lehtoon.
Laskut kasaantuivat.
Hän pyysi meiltä apua. Valtio ei avustanut viljelijöitä.
Lähetimme teille heti avunpyynnön.
Aloimme lähettää hänelle šekkejä.
Tänään annoimme kolmannen šekin. Hän on vain yksi viljelijä monista.
Avokadot kypsyivät juuri silloin, kun pelloille ei päässyt.
Alkoi sataa, ja avokadot putosivat maahan.
Tämä on mätä. Tuon sisältä kömpii muurahaisia.
Maahan pudottuaan ne ovat pilalla. Ei tällaisia voi myydä.
Hän on menettänyt jo ison osan sadosta, -
eikä hän saa siitä tuloa. Lähetimme hänelle rahallista tukea.
Ja nyt Hamasin uhka on hoideltu täältä. Lehtoon pääsee taas.
Autamme loppusadon korjaamisessa, jotta viljelijä saa edes vähän tuloja.
Eikö järjestönne autakin uusien puiden istuttamisessa?
Kyllä vain, sitä hirvittävää verilöylyä vasten.
Tarkkoja lukuja ei tiedetä.
Arvioidaan, että murhattuja on 1 400, juutalaisia ja muita.
Sitä vasten osoitamme Hamasille ja kaikille niille, -
jotka maailmalla tukevat Hamasia, mikä on hullua: -
"Riistitte 1 400 ihmiseltä hengen.
Me istutamme kymmenkertaisen määrän eli 14 000 hedelmäpuuta -
tänne Gazan rajalle."
Menetettyjä ihmishenkiä ei saa takaisin, -
mutta istutamme uutta elämää.
Uudet puut merkitsevät uutta elämää ja uusia siunauksia.
Tämä kampanja on alkamassa, mutta täällä on sota vielä kesken.
Puita aletaan istuttaa tu bišvat- eli puiden uudenvuoden päivänä.
Se on vajaan kahden kuukauden päästä. Silloin aloitetaan.
Käynnistämme istutuskampanjan tuolla pellolla noin.
Shalom Khemo haluaa istuttaa 4 000 litsipuuta.
Siitä aloitetaan. Etsimme myös muita viljelijöitä koko rajaseudulta -
ja istutamme 14 000 puuta, ellei enemmänkin.
Kaikki ovat tervetulleita mukaan auttamaan.
Eli fyysiseen istutustyöhön ja lahjoittamaan taloudellisesti, -
jotta nämä ihmiset voivat istuttaa täällä uutta elämää -
sen hirvittävän kuoleman ja tuhon jälkeen.
Kutsun teitä mukaan.
Yhden puun istuttaminen maksaa noin 30 dollaria.
Lahjoittakaa siis niin paljon kuin voitte.
Kun osoitat lahjoituksen istutustyöhön, lahjoitus menee suoraan heille.
Näin he pystyvät istuttamaan 14 000 puuta -
niiden 1 400 ihmisen muistolle, -
jotka Hamas murhasi hirvittävässä verilöylyssä -
lokakuun 7. päivänä.
Puita voi tulla katsomaan Israelissa käydessään.
Kaikki eivät pääse paikan päälle istuttamaan puita.
Jos ostat kauttamme puun, istutamme sen viljelijöiden kanssa.
Näin pääsee osalliseksi työstä ja kaikista siunauksista.
Ja kuten aiemmissakin puunistutusprojekteissamme, -
yksi lehto koostuu sadasta puusta. Kun sata puuta tulee täyteen, -
United Nations for Israel -järjestö saa tänne plakaatin -
merkiksi siitä, että niin monessa kansassa rakastetaan Israelia.
Tule mukaan. Toivottavasti saadaan enemmän kuin yksi lehto.
Aivan. Tähdätään tässäkin kymmenkertaiseen määrään.
Istutetaan tuhat puuta.
Ilman muuta. Yritetään parhaamme.
Kiitos, Shlomo ja David.
Siunausta kaikille Israelin ystäville järjestössänne kaikkialla maailmassa.
Tulitteko auttamaan sadonkorjuussa? Ai, nyt tuli hälytys.
Menkää maahan.
Menkää puun alle makaamaan.
Suojatkaa päänne.
Pysykää maassa ja suojatkaa päänne.
Kaiken varalta.
Sireenit alkoivat ulvoa juuri, kun olimme keräämässä avokadoja -
Gazan rajan tuntumassa.
Psykopaatti hullu Hamas ampuu taas ohjuksia.
Täällä ei ole pommisuojia, ainoastaan puita.
Makaamme maassa.
Jos ohjus osuu lähelle, -
sirpaleet kuulemma lentävät tietyn korkeuden yläpuolella.
Jos makaa maassa ja peittää päänsä, -
ja, Herra varjelkoon, ohjus osuu lähelle, -
sirpaleet lentävät pään yli. Eri asia tietenkin, jos ohjus putoaa niskaan.
Mutta näin voi selvitä tästä hullusta, järjettömästä touhusta, -
Herra paratkoon.
Tuo on Rautakupoli.
Se torjui raketit, jotka äsken ammuttiin.
Tuolla noin.
TAKAISIN KERÄÄMÄÄN AVOKADOJA HÄLYTYKSEN JÄLKEEN.
Tässä Shmuel Sackett ja Shlomo Walfish, -
Zo Artzeinu -järjestön perustajat. Perustin sen vuonna 1998.
Siitä on nyt 25 vuotta. - Se oli Israelin riemuvuosi.
Olemme istuttaneet reilusti yli 500 000 hedelmäpuuta.
Kaikkialle Israeliin. - Niin, pohjoiseen, etelään, kaikkialle.
Kaikkia hedelmäpuita. Tässä on avokadoja.
Aiomme istuttaa litsipuita, kiitos teidän.
Istutimme juuri litsipuita Einot Kedemissä.
Siellä kävi ryhmä sukkotina. - Ja täällä rypäleitä ja oliiveja.
Tänne lähelle on istutettu taateleita, banaaneja, mangoja, persikoita.
Emme ainoastaan istuta puita, -
vaan se tuo elannon viljelijöille ja heidän perheilleen.
Toiseksi se vahvistaa alueen juutalaisyhteisöjä.
Se on tärkeää.
Ja jokaisella saatavilla olevalla maatilkulla -
yritämme auttaa viljelijöitä istuttamaan, kasvattamaan, -
rakentamaan ja asuttamaan maan.
Teidän tukenne ansiosta teemme huikeita juttuja.
Jatketaan työtä. Me teemme osamme, te teette osanne.
Yhdessä autamme Israelia kasvamaan. Tuomme profetian eloon.
Sanat heräävät eloon, kun Israelin maasta kasvaa hedelmäpuita.
Voin sanoa ainoastaan: "Am Israel chai!" Israelin kansa elää.
Siihen kiteytyy kaikki.
Kaikista lokakuun 7. päivän hirmuteoista huolimatta -
Israelin kansa elää ja istuttaa.
Tämä viljelijä, Shalom, ei pystynyt keräämään avokadojaan, -
koska tänne sateli raketteja. Koko paikka on täynnä sirpaleita.
Oli, ei enää. - Mitä sanoit?
Ne on siivottu. - Niin, jotta voimme kävellä täällä.
Siinä meni kuukausi. - Terroristit tulivat 7. lokakuuta -
tuon aidan taakse. Terroristit olivat tuossa kymmenen metrin päässä.
Ja murhasivat yhden. - Niin.
Yhden tästä moshavista. Muut selvisivät.
Se oli ihme, vaikka suremme murhattua.
Muut ovat elossa. Heidän tarinansa ovat raastavia.
Shalom. Olit täällä 7. lokakuuta. Mitä sinulle sinä päivänä tapahtui?
Oli sapatti. Olimme synagogassa.
Kuulimme rakettien putoilevan moshavin alueelle.
Kuulimme sireenit. Rautakupoli ei toiminut.
Tuumimme, että se on rakettihyökkäys ja Rautakupoli hoitaa sen.
Sitten tuli evakuointikäsky synagogaan ja sieltä pommisuojiin.
Juostessamme synagogalta suojiin tietoomme tuli, mitä oli meneillään.
Kuulimme, että yksi moshavin jäsen oli tapettu sisäänkäynnillä.
Hän oli hieno mies. Tilanteen laajuus ei vielä ollut tiedossamme.
Poliisin terrorismintorjuntaryhmä tuli kotiimme.
Talossamme on pommisuoja. Monet perheet kerääntyivät sinne.
Monissa taloissa ei ole pommisuojaa, -
ja monet perheet tulivat meille.
Ampumisen ääni jatkui, kuten se jatkuu edelleen, -
sekä erittäin voimakas pommitus.
Sitten kuulimme, että oli tapahtunut jotain hirvittävää.
Mavki'imiin oli matkalla seitsenhenkinen poliisin erikoisyksikkö.
He kohtasivat terroristeja Jad Mordechain risteyksessä, -
eikä kukaan selvinnyt hengissä.
Seitsemän kuoli puolustaessaan moshaviamme.
Olemme olleet sotatilassa siitä asti.
On silti yritettävä hankkia elanto. Minulla on avokadolehto sitä varten.
Armeija eristi alueen. Se on yhä suljettu sotilasalue.
On kiellettyä mennä alueelle ja poimia hedelmiä, mutta laskut on maksettava.
On vesilaskuja, palkkoja ja muita kuluja.
Minun on pakko tulla tänne ja poimia, vaikka ammutaan.
On yritettävä ansaita edes sen verran, että saa laskut ja kulut kuitattua.
Moshavin jäsenistä valtaosa on lähtenyt.
He ovat paenneet Tsuban kibbutsille tai Eilatiin.
Olemme ainoat jäljellä. Täällä työskentelee vapaaehtoisia.
Vakinaiset ovat lähteneet kaikki tyynni.
Muutama vapaaehtoinen auttaa. Tilanne on valitettava.
Siksi tulimmekin apuun.
Olemme sitoutuneet istuttamaan puita tänne tuleviksi vuosiksi.
Haluat ilmeisesti istuttaa litsejä.
Lisäksi olen itse joutunut aikoinani lähtemään Gush Katifista.
Viljelin siellä kirsikkatomaattia kasvihuoneissa.
Mikään evakuointi tai sota ei aja minua pois.
Olipa sotatilanne mikä tahansa, ponnistelen entistä kovemmin.
Se saa minut vain kasvattamaan lisää puita ja kasvihuoneita.
Se on tavoitteeni. Hamas, Fatah tai Gaza eivät pelottele minua pois.
Mitä vaikeampi tilanne, sitä enemmän voimaa saan -
ja istutan koko ajan enemmän.
Tämä on todellista uskoa. Hän ei pelkää vihollisia.
Hän on päättänyt istuttaa, -
ja voimme yhtyä tähän uskon henkeen ja jatkaa istuttamissa tässä maassa.
Hän joutui lähtemään Gush Katifista, kun Israel vetäytyi Gazasta.
Profetoin Gush Katifille viimeisenä päivänä: "Te palaatte vielä."
Kerron sinulle jotain. Sano sitten, mitä mieltä olet.
Gush Katifista lähtöä edeltävänä päivänä -
tulimme ulkomaisten kristittyjen ryhmän kanssa -
ja lahjoitimme 3 000 dollaria.
Meiltä kysyttiin: "Miksi? Huomennahan me lähdemme."
Vastasin: "Ottakaa rahat, sillä uskon teidän palaavan."
Mitä ajattelet siitä?
Olen hyvin varma... Minunkin pitää kertoa jotain.
Tapasin rabbi Baruch Abu Hatseiran, rabbi Avi Abu Hatseiran pojan.
Hän sanoi: "Tulitpa sopivasti. Näin viime yönä unta Ariel Sharonista."
Kysyin, mitä Sharon sanoi.
Hän oli sanonut: "Anna anteeksi vetäytyminen Gush Katifista."
Rabbi oli vastannut: "Miten voisin? Perheet kärsivät yhä?"
Sharon oli sanonut rabbille: "Kaikki perheet palaavat koteihinsa."
Olen varma, että me kaikki palaamme koteihimme -
ja rakennamme Gush Katifin. Siitä tulee todellakin Israelin kunnia.
Samaa mieltä. Sanoin heille vuonna 2005: "Tulette vielä takaisin."
Mutta paluulla tulee olemaan kova hinta.
Kaikki, mitä täällä on tapahtunut, liittyy Gush Katifista vetäytymiseen.
Kun Gush Katif hävitettiin, nämä tapahtumat olivat vain ajan kysymys, -
sillä terroristeille annettiin kaikki vapaus asettua tilalle.
Haluan kertoa teille jotain.
Gush Katif on täällä.
Toin Gush Katifin tänne.
Sen, minkä tein Gush Katifissa, tein täällä ja teen uudelleen siellä.
Olen varma yhdestä asiasta. Niin kuin Lea antoi yhden pojan Raakelille -
ja sai takaisin kaksi poikaa, -
minäkin luovuin ja saan kaksi, tämän ja Gush Katifissa.
Kaksinkertainen osuus Shalomille.
Kun kuvaamme tätä ohjelmaa, kuulemme räjähdyksiä koko ajan.
Koko ajan räjähtelee.
Ihmiset täällä ovat vuosikaudet eläneet jatkuvassa rakettitulituksessa -
aina Gush Katifista karkotuksesta asti vuonna 2005 ja sitä ennen.
Heidän niskaansa on satanut raketteja, mutta se ei estänyt heitä.
He eivät pysähtyneet. Se on Israelin henki.
Tämä on se henki, jonka Israelin Jumala on laittanut kansaansa.
Yhdymme tähän henkeen ja autamme, tuemme, rahoitamme -
ja autamme heitä taas jaloilleen kaikkien menetysten jälkeen -
siinä hirvittävässä verilöylyssä.
Tässä on Batel, Shalomin tytär.
Shalom on viljelijä, joka omistaa avokadolehdon.
Lehto on niin lähellä rajaa, että räjähdykset kuuluvat tänne asti, -
kun Israelin puolustusvoimat taistelee Gazassa.
Lokakuun 7. päivän verilöylyn aikana -
tuhannet Hamasin terroristit -
tunkeutuivat Gazan rajan läpi Etelä-Israeliin.
He ryöstelivät, raiskasivat, mestasivat ja tappoivat.
He murhasivat 1 400 ihmistä. Luku voi olla suurempikin, -
sillä monia siepattujakin on tapettu. Gazaan siepattiin yli 240 ihmistä.
Batel ja hänen perheensä olivat täällä.
Hän kertoo, mitä silloin tapahtui ja mitä on tapahtunut sen jälkeen.
Batel, olit täällä 7. lokakuuta. Mitä koit tuona päivänä?
Heräsin aamulla hälytykseen.
Vähitellen tuli tietoa, kuinka terroristit olivat tunkeutuneet -
ympäröiviin kyliin droonein.
Olimme tosi peloissamme. Olimme kotona lukkojen takana.
Ajateltiin, että he tulevat tännekin, vaikka eivät sitten tulleetkaan.
Ystävilleni kävi kalpaten. - Mitä heille tapahtui?
Minulta kuoli ystäviä.
Ystäviäni haavoittui yhteenotoissa terroristien kanssa.
Serkkuni oli Zikimin rannalla.
Häntä ammuttiin kasvoihin.
Tapahtui paljon.
Onko sinun yhä vaikea puhua siitä? - Ei ole.
Pystyt siis puhumaan. Kerroit yhdestä ahdistavasta tapahtumasta.
Sait puhelun joltain henkilöltä. Kerro siitä puhelusta.
Entinen poikaystäväni haavoittui.
Hän työskentelee Netiv HaAsarassa ja Erezin rajanylityspaikalla.
Hän kohtasi terroristeja ollessaan matkalla töihin.
Illalla terroristit ottivat hänen puhelimensa ja soittivat minulle.
He puhuivat minulle arabiaa.
Terroristit soittivat sinulle ja puhuivat arabiaa. Mitä ajattelit?
Ensin ajattelin, että se on huono vitsi. En uskonut, että terroristit soittavat.
Sitten arabiantaitoinen isäni puhui heidän kanssaan.
Mitä he sanoivat? - Että ex-poikaystäväni on kuollut.
Mutta se ei ollut totta. - Ei niin.
Eli he halusivat vain järkyttää.
En tiedä, mitä he tiesivät puhelimen omistajasta.
He sanoivat vain hänen kuolleen.
Tiesin jo, että hän oli vain haavoittunut ja sairaalassa.
Tiesin, ettei hän ollut kuollut.
En osaa ilmaista tätä sanoin. Haluan halata ja lohduttaa sinua.
Tiedän, että olet kunnossa, mutta haluan silti antaa halin.
Jumalan Sana antaa Israelille monia lupauksia -
jopa suuren hädän keskellä.
Niistä yksi on Jes. 49:ssä.
"Sinun lapsesi tulevat rientäen; -
sinun hävittäjäsi ja raunioiksi-raastajasi -
menevät sinun luotasi pois."
Näin tapahtui täällä 7. lokakuuta. Hävittäjät, Hamas, tulivat tänne.
Mutta sanotaan, että he "menevät sinun luotasi pois."
"Nosta silmäsi ja katso ympärillesi:
he kokoontuvat, he tulevat sinun tykösi kaikki."
Eli vaikka nämä ihmiset ovat joutuneet lähtemään, -
tulee vielä lisää ihmisiä etelään ja Gazan alueelle.
"Niin totta kuin minä elän, sanoo Herra, sinä puet heidät kaikki yllesi -
niinkuin koristeen ja sidot heidät vyöllesi niinkuin morsian vyönsä.
Sillä sinä ― sinun rauniosi ja autiot paikkasi..."
Hamas yritti autioittaa kaiken Israelissa -
ja tuhota kibbutseja, kuten Be'erin ja Kfar Azan, -
ja hedelmätarhoja, kuten tämän avokadolehdon.
Yahinin, Kfar Maimonin. Monia paikkoja Hamas yritti tuhota.
Mutta Jahve lupaa: -
"Sillä sinä ― sinun rauniosi ja autiot paikkasi, sinun hävitetty maasi ―
sinä käyt silloin ahtaaksi asukkaille, -
ja kaukana ovat ne, jotka sinua söivät."
Juuri niin sanomme tänään.
Ne, jotka yrittivät niellä Israelin, ovat nyt kaukana, -
ja he menevät paljon kauemmaksi, kauemmaksi kuin Gazan kaistale, -
sillä se on liian lähellä ja se voi tapahtua taas.
Jotkut sanovat, että valtaan siellä pitäisi nostaa palestiinalaishallinto.
Palestiinalaishallinto on sanonut olevansa Hamasin linjoilla, -
joten se ei ole ratkaisu.
Ainoa ratkaisu on se, että Israel asuttaa koko Gazan -
ja että kaikki tuhoajat ovat kaukana.
Olemme Batel ja Shalom Khemon kauniissa talossa -
Mavki'imin moshavissa.
Batel kertoo, että lokakuun 7. päivän verilöylyn jälkeen -
valtaosa asukkaista pakeni täältä.
He eivät kyenneet elämään täällä rakettitulen alla.
Mutta hän päätti jäädä, ja hän jäi tänne yksin.
Hän jäi todellakin yksin taloon.
Kiitos Jumalan, sotilaat olivat ottaneet alueen jo haltuunsa -
ja eristäneet sen.
On rohkeaa jäädä tänne yksin.
Tämä 25-vuotias tyttö jää yksin, -
kun sota riehuu ja kuuluu räjähdyksiä koko ajan.
Nytkin, kun kuvaamme, kuulemme räjähdyksiä.
Nyt ne ovat Israelin puolustusvoimien pommeja Hamasia vastaan, -
mutta myös Hamas ampuu raketteja kohti Israelia.
Raketeista jää paljon rojua.
Hän toi niitä esille.
Ne ovat tosi painavia.
Jos tällainen tulee niskaan, siinä kuolee luultavasti saman tien.
Se on vakava juttu. Kokeilen toistakin.
Näitä on monta.
Tosi painava.
Niitä on kaikkialla tässä talossa ja moshavissa, -
terroristien, Hamas-terroristien raketteja.
Rautakupoli siis torjuu raketit, ja niiden palasia putoaa tänne. - Niin.
Vaikka jonkun päälle. - Niin.
Onko jonkun päälle pudonnut? - On kerran, mutta ei täällä.
Siinä voi mennä henki.
Onko se iso ihme? - On.
Se on todella iso ihme. Rautakupoli torjuu raketit, -
joita Hamas ampuu tänne, ja niiden palasia putoilee -
ei vain tähän moshaviin vaan kaikkialle Israeliin.
Tällaisia palasia putoilee aina.
Silti tällä moshavilla kukaan ei ole saanut niistä osumaa.
Kukaan ei ole kuollut niihin.
Mahtavatko enkelit ohjata palasia niin, etteivät ne putoa ihmisten päälle?
Muuta selitystä en keksi.
Mistä sait rohkeutta jäädä tänne yksin? - Minä en pelkää mitään.
En halunnut jättää kotiani. Tämä on minun taloni.
Etkö pelännyt terroristeja, jotka tunkeutuivat? - Heitä pelkäsin kyllä.
Heitä pelkäsin, mutta tämä on kotini.
Vaikka raketteja satelee ja räjähtelee. - Olen tottunut niihin lapsesta saakka.
Lapsesta saakka Gush Katifissa. Ekalla luokalla raketti osui kouluuni.
Oletko syntynyt Gush Katifissa? - Olen.
Muistatko Gush Katifin? - Muistan. Asuin siellä 6-vuotiaaksi.
Sinulla on siitä asti ollut rohkea uskon henki. - Niin.
Gush Katifin asukkaiden henki on ihmeellinen.
Ihmeellistä. Näen Gush Katifissa asuneiden ihmisten hengen.
Vetäytyminen olisi saattanut musertaa heidät, -
mutta sen sijaan he istuttivat kaiken uusiksi.
He asettuivat näihin paikkoihin, kuten tälle moshaville.
He pitivät uskon ja sitkeyden hengen traumaattisen vetäytymisenkin jälkeen.
Ja vielä tänäänkin Batel, kuusivuotiaasta asti...
Hän syntyi Gush Katifissa ja tuli tänne 6-vuotiaana.
Hän on siitä asti jatkanut samaa perinnettä.
Kun lapselle näyttää oikean tien, hän ei ikinä siltä poikkea.
Voin nähdä sen Batelissa. Se on varma. Hän ei pelkää.
Suomennos: TV7