ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
EU:N JA ISRAELIN SUHTEET
Holokaustin muistopäivää vietetään 27. tammikuuta.
Juuri sinä päivänä vuonna 1945 -
vapautettiin Auschwitz―Birkenaun keskitysleirit.
Se merkitsi lopun alkua natsihallinnolle -
ja sen suunnitelmalle hävittää Euroopan juutalaisväestö.
Silti yli 70 vuotta myöhemmin -
antisemitismi ja holokaustin kiistäminen ovat kasvussa.
Salaliittoteoriat, joissa juutalaisia syytetään -
maailman sairauksista ja ongelmista, kukoistavat.
Miten tämä on mahdollista?
Studiossa kanssamme tässä erikoisjaksossa -
ovat Katharina von Schnurbein, -
antisemitismin torjunnan EU-koordinaattori, -
ja MEP Antonio López-Istúriz, -
suhteista Israeliin vastaavan valtuuskunnan puheenjohtaja.
Olette molemmat erittäin tervetulleita.
Aloitan teistä, Katharina von Schnurbein.
Teidät nimitettiin historian ensimmäiseksi -
antisemitismin torjunnan EU-koordinaattoriksi -
muistaakseni joulukuussa 2015.
Siitä on seitsemän vuotta. Oletteko tyytyväinen siihen, -
mitä näette yhteiskunnassa liittyen antisemitismiin?
Toisin sanoen: Mitkä ovat olleet tärkeimpiä saavutuksia -
ja mitkä ovat yhä suurimpia haasteita?
Aloitetaan myönteisestä puolesta, saavutuksista.
Mielestäni voi nähdä merkittävää kasvua -
poliittisessa sitoutumisessa ja tahtotilassa vastata antisemitismiin, -
kitkeä sitä ja varmistaa, -
että juutalaisilla voi olla tulevaisuus täällä Euroopassa.
Se on ehdottomasti merkittävää edistymistä.
Laadimmekin 1,5 vuotta sitten ensimmäisen antisemitismin torjuntaa -
ja juutalaisen elämän vaalimista koskevan EU-strategian.
Eurooppa on ensimmäinen alue, -
jolla on tällainen nimenomaan näihin tavoitteisiin tähtäävä strategia.
Olemme pyytäneet jäsenvaltioita laatimaan kansallisia strategioita.
Ne päättivät yksimielisesti vuoden 2022 maaliskuussa -
laatia kansallisia strategioita, jotka EU-strategian tavoin tähtäävät -
antisemitismin kitkemiseen verkossa, holokaustin muiston varjelemiseen -
ja juutalaisen uskonnollisen ja kulttuurisen elämän vaalimiseen.
Minusta on tärkeää nähdä, -
että muotoutumassa olevien rakenteiden valossa on edistystä -
esimerkiksi opetuksen ja lainvalvonta- viranomaisten koulutuksen alalla.
Me näemme sitä edistystä.
Toisaalta haasteet, joihin jo viittasitte, -
pandemia, sota, inflaatio, -
energiakriisi, ilmastokriisi -
mutta myös hyökkääjä, joka hyökkäsi Ukrainaan, -
on käyttänyt holokaustia ja vääristänyt holokaustia -
osana propagandaa, -
nämä haasteet ylittävät tällaiset strategiat.
Ja mielestäni meidän täytyy varmistaa, -
että samalla kun näemme nämä haasteet ja teemme työtä -
kaikilla poliittisilla tasoilla, jotta niihin voidaan vastata, -
samaan aikaan varmistamme edelleen, -
että ne toimet, jotka voimme toimeen- panna antisemitismin suhteen, -
ovat määrätietoisia ja saavat aikaan muutoksia järjestelmissä -
eivätkä vain yksittäisissä ihmisissä.
Kiitos. Eli ei siis voi jäädä vielä eläkkeelle tai vaihtaa työpaikkaa.
Teen töitä sen etten, ettei tätä virkaa tarvita. - Aivan. Kiitos.
Herra López-Istúriz, kuten mainitsin, toimitte puheenjohtajana -
suhteista Israeliin vastaavassa parlamentin valtuuskunnassa.
On sanottu monta kertaa ja usein 27. tammikuuta, -
että jos Israel olisi ollut olemassa vuonna 1939, -
miljoonat juutalaiset voisivat olla elossa tänä päivänä.
Maailmalla on siis erityinen velvollisuus, -
kun lupasimme: "Ei ikinä enää", tukea ja puolustaa myös juutalaisvaltiota.
Elääkö Euroopan unioni mielestänne sitoumuksensa mukaisesti, -
vai onko vielä varaa parantaa?
Tässä vakavassa asiassa on aina varaa parantaa.
Olen todistanut edistysaskeleita esimerkiksi Euroopan komissiolta -
Jean-Claude Junckerin ja Ursula von der Leyhenin johdolla.
Antisemitismin vastaisen työn koordinaatio, -
jota von Schnurbein johtaa, on perustavanlaatuista meille kaikille.
Siinä koordinoidaan komission kaikilla alueilla ja myös parlamentissa -
työtä antisemitismin torjumiseksi.
Täällä on jo viitattu useisiin aiheisiin, kuten turvallisuus, -
koulutus, seuranta ja tutkimus.
Ne ovat jotain, mitä tulee aina tehdä. Mikä on tavoite?
Haluan juutalaisten jäävän Eurooppaan.
Rohkenen sanoa: ei menevän Israeliin vaan jäävän.
Meidän pitää luoda turvallinen ilmapiiri -
täällä Euroopassa heille.
Vuonna 1942 maassani Espanjassa juutalaiset heitettiin vaaraan.
Se oli tragedia Espanjalle.
Sellaista ei saa sallia.
Meidän täytyy luoda olosuhteet, jotta he jäävät tänne.
He antavat aina oman positiivisen lisänsä. EU:lla on juutalaiset juuret.
Kysyitte, olenko tyytyväinen. Sanoisin, että en.
Ei voi koskaan olla tyytyväinen, kun näkee antisemitistisiä lausuntoja, -
ilmaisuja ja tekoja Euroopan unionissa.
Täytyy jatkaa taistelua.
Se tuo mieleeni -
virkamiehen, maastanne, joka on Espanja. Mainittakoon sekin.
Keskustelimme juutalaisten myötävaikutuksesta -
Iberian niemimaalla, Espanjassa ja Portugalissa.
Hän sanoi: "Espanjassa me kaikki koemme olevamme juutalaisia, -
koska juutalaisyhteisö oli 500 vuotta sitten niin merkittävä."
Siellä on siis yhteenkuuluvuuden tunne.
Voidaan mainita myös, että sekä Espanja että Portugali -
ovat toivottaneet juutalaisyhteisöt tervetulleiksi takaisin.
Täytyy sanoa, että olen hyvin ylpeä maastani.
Hallituksella ja oppositiolla on isoja ideologisia kiistoja, -
mutta yhdessä asiassa olemme yhtä mieltä. Olemme ylpeitä sefardeista.
Nyt Israelissa ja muualla on monia, -
jotka esittelevät espanjalaisia juuriaan 500 vuoden takaa.
Me espanjalaiset olemme siitä hyvin ylpeitä.
Myös tällaista myönteistä ajattelua pitää vahvistaa.
Se tuokin meidät takaisin toimialaanne.
Esittelin teidät antisemitismin vastaisen taistelun koordinaattoriksi.
Välillä toinen osa jätetään pois, sillä titteli on niin pitkä: -
juutalaisen elämänmuodon vaaliminen.
Kuten edustaja López-Istúriz toi äsken esiin, -
että juutalaiset ovat rikastaneet elämää Iberian niemimaalla -
ja koko Euroopassa.
Voisitteko kertoa jotain työnkuvanne toisesta osasta?
Usein keskitytään vain kielteiseen, jonkin vastaiseen taisteluun.
Mutta on olemassa myös positiivinen puoli, -
miten Euroopassa voidaan vaalia juutalaista kulttuuria -
ja luoda ilmapiiri, jossa juutalaiset voivat tuntea olonsa kotoisaksi täällä.
Juutalaisen elämänmuodon vaaliminen on tosiaan strategiamme sydän.
Sanomme selvään sävyyn: "Juutalaisten pitää pystyä elämään -
kulttuurinsa ja perinteidensä mukaisesti."
Se tarkoittaa konkreettisesti sitä, että esimerkiksi, kuten olemme nähneet, -
kun kosher-teurastus kielletään jossakin maassa, -
sillä on suora vaikutus juutalaisyhteisöön.
Kutsuimme lokakuussa Euroopan komissiossa koolle kokouksen, -
jonne kutsuimme juutalais- ja muslimiyhteisöjen edustajia, -
sillä asia koskee myös muslimeja, kuullaksemme, -
millaisia vaikutuksia tällaisilla kielloilla -
on heidän elämäänsä ja yhteisöönsä.
Kyseessä ei ensi sijassa ole lihan saanti, -
koska sitä voi tuoda tai hankkia muulla tavalla.
Todellisuudessa kyse on ulkopuolelle sulkemisesta.
Juutalaiset sysätään nurkkaan, -
jossa heidät nähdään takapajuisina ja keskiaikaisina.
Minusta se on hyvin ongelmallista, -
sillä nämä sivuvaikutukset on otettava huomioon.
Sanon joskus, että strategiaa tulee lukea kuin hepreankielistä kirjaa -
ja aloittaa takasivulta. Silloin ensimmäinen lause on: -
"Eurooppa voi kukoistaa vain, jos sen juutalaisyhteisöt kukoistavat."
Aina kun juutalaiset ovat kokeneet, että heidän pitää lähteä -
vainojen, pogromin tai elintilan kaventumisen takia, -
se on aina ollut huono asia kyseiselle paikalle.
Siksi olen samaa mieltä kuin López-Istúriz.
Täytyy varmistaa, että juutalaiset näkevät, -
että heillä sekä heidän lapsillaan ja lastenlapsillaan on tulevaisuus.
Ehkä voin tässä yhteydessä kiittää Euroopan unionia -
paitsi siitä työstä, mitä tehdään Brysselissä, -
mutta myös siitä, että strategiassanne on maailmanlaajuinen ulottuvuus.
Voin mainita tässä ohjelmassa myös sen, -
että juuri ennen joulua meillä oli EU:n YK-lähetystön kanssa tilaisuus, -
jossa tarkasteltiin Theodor Herzlin romaania Altneuland.
Se julkaistiin 120 vuotta sitten. Oli kiintoisaa nähdä, -
miten se vielä nykyäänkin innoittaa niin moninaista ryhmää ihmisiä.
Kiitokset Euroopan unionille -
juutalaisen elämänmuodon edistämisestä.
Mutta palaan vielä teihin, edustaja López-Istúriz.
Mitä Euroopan parlamentti tekee konkreettisesti?
Komissiolla on tietenkin koordinaattori.
Miten tämä kamari taistelee antisemitismiä vastaan -
ja vaalii juutalaista elämänmuotoa?
Ensinnäkin olen hyvin onnekas, -
sillä meillä on erittäin hyvä suhteista Israeliin vastaava valtuuskunta.
Järjestelmänkin mukaan se on aktiivisimpia valtuuskuntia -
koko Euroopan parlamentissa.
Tapaamme säännöllisesti kuukausittain.
Antisemitismistä puhutaan monessa yhteydessä.
Olen hyvin ylpeä siitä, että hyvin erilaisista poliittisista ryhmistä -
meillä on hyvin aktiivisia jäseniä.
He ovat käynnissä olevan työn ydin.
Mutta taistelu on joskus hyvin epätasa-arvoista, -
sillä antisemitististä retoriikkaa esiintyy -
monissa muutosehdotuksissa ja aloitteissa -
Euroopan parlamentissa. Sen valvominen on kovaa työtä.
Joskus täysin asiasta erillään olevassa raportissa -
törmää katkeruuteen tai vihamielisyyteen, -
jota esiintyy tietyillä jäsenillä ja puolueilla -
Israelia tai juutalaisyhteisöä vastaan.
Mutta tämä on demokratia.
Voitamme heidät demokratian keinoin.
Lisäksi parlamentin täysistunnossa vietetään vuosittain muistopäivää.
Tänä vuonna se on parin viikon päästä.
Se on täysistunnossa, ei komissiossa tai jossain katveessa, -
vaan aina julkisesti täysistunnossa kaikkien jäsenten läsnä ollessa.
En voi kertoa tarkemmin, mutta tänä vuonna meillä on tärkeä kunniavieras.
Siitä ei voi vielä puhua tarkemmin.
Minusta se on hyvä asia.
Olemme yhdessä komission kanssa laatineet -
antisemitismin määritelmän käsikirjan.
Tuemme myös sitä.
Ja sitten lopuksi seuranta.
Seuraamme koko ajan jäsenten toimia ja julkilausumia -
kaiken sellaisen varalta, mikä ei ole linjassa sen kanssa, -
mitä komissio ja parlamentti edustavat -
ja mikä perustuu Euroopan arvoihin, joita puolustamme.
Toitte esiin tärkeän näkökannan.
Rakenteet ovat yksi asia. Mutta tarvitaan myös ihmisiä, -
jotka ottavat tämän asiakseen ja edistävät näitä arvoja.
Te molemmat olette edistäneet niitä instituutioissanne esimerkillisesti -
sekä tässä kamarissa että eri instituutioissa.
Pyytäisin kommenttia Aabrahamin sopimuksiin.
Se avaa uuden ulottuvuuden sille, mitä on olla Israelin ystävä.
Kirjoitin vieraskynä-kirjoituksessani: "Normalisointi on modernisaatiota."
Onko se teistä kehitystä, joka voisi aikanaan -
lisätä ymmärrystä juutalaisia kohtaan Lähi-idässä?
Euroopan unioninkin perustaminen jäi kaikilta huomaamatta 1950-luvulla.
Saksa ja Ranska allekirjoittivat vaatimattomasti -
sopimuksen hiili- ja teräsyhteistyöstä.
Ja missä olemme nyt?
Maat, jotka sotivat toisiaan vastaan vuosisatojen ajan, kaikki se viha, -
ja nyt meillä on nämä instituutiot, istumme täällä yhdessä, -
saksalaiset, espanjalaiset, italialaiset, ruotsalaiset.
Kenties... en halua mennä asioiden edelle. Elämän realiteetit.
Mutta kenties Aabrahamin sopimukset ovat alku tällaiselle käännekohdalle.
Toivotaan niin.
Katharina von Schnurbein, tämä aika vuodesta -
on teille erityisen kiireistä aikaa. Olette kiireinen koko vuoden, -
mutta tammikuussa on holokaustin muistopäivä.
Voisitteko kertoa, mitä Brysselissä lähiviikkoina tapahtuu -
ja millaisessa työssä olette mukana?
Toki. Ensin tahdon kuitenkin tuoda esiin sen, -
että Arabiemiirikunnat ovat alkaneet sisällyttää -
opetussuunnitelmaansa opetusta holokaustista.
Aabrahamin sopimuksen tulokset alkavat jo näkyä konkreettisesti.
EU:n strategiassa, kuten aiemmin mainitsitte, on ulkoinen ulottuvuus.
Siinä asiayhteydessä Israel nähdään avainkumppanina -
yhdessä muiden kumppanimaiden kanssa.
Mitä tulee holokaustin muistamiseen, -
voisin ehkä sanoa, -
että se menee laajempaan asioiden virtaan.
Keskuudessamme elää koko ajan vähemmän holokaustista selvinneitä.
Yhteiskunnat ovat aiempaa monimuotoisemmat.
Yhteiskuntiimme tulee ihmisiä pakolaisina tai siirtolaisina -
mukanaan omat kokemuksensa -
kokemistaan kansanmurhasta ja ihmisoikeusrikkomuksista.
Ja meillä on myös tilanne, jossa joissain maissa, myös EU:n sisällä, -
ihmiset olivat toisen maailmansodan aikana natsimiehityksen uhreja -
mutta samaan aikaan tekivät yhteistyötä natsien kanssa.
Tietenkin natsit käynnistivät ja toimeenpanivat holokaustin -
ja loivat rakenteet.
Mutta heillä oli paikallisia apureita, -
jotka mahdollistivat sen, että siitä tuli euroopanlaajuinen tragedia.
Tässä vaiheessa tulisi miettiä, miten Euroopan tasolla -
voimme laatia narratiivin, -
joka heijastelee Euroopan ulottuvuutta shoasta uudella tavalla -
huomioiden kaikki haasteet, joita kohtaamme.
Konkreettisena toimena 23. tammikuuta -
järjestämme Euroopan komission konferenssin, ensimmäisen laatuaan, -
yhdessä EU:n puheenjohtajamaa Ruotsin -
ja kansainvälisen holokaustin muiston liiton puheenjohtajamaan kanssa, -
joka myös sattuu olemaan Ruotsi.
Mukana on myös monia juutalaisia kumppanuusjärjestöjä.
Aiheena on menneisyyden muistaminen -
ja tulevaisuuden muotoileminen.
Pohdimme, miten voimme käyttää paikkoja, joissa holokausti tapahtui, -
ja varmistaa, että muisto säilyy paikallisesti, -
sillä loppujen lopuksi se tapahtuikin paikallisesti.
Näitä paikkoja pitää esitellä. Meidän pitää käynnistää osana konferenssia -
konsultointiprosessi, jossa haluamme kautta EU:n rohkaista -
myös pieniä aloitteita.
Monissa tapauksissa järjestöt ovat työskennelleet vuosia -
sen eteen, että voidaan esitellä, että tästä lähtivät kuljetukset -
tai tähän taloon kätkettiin juutalainen, ja siellä on nyt muistohuone.
Haluamme luoda euroopanlaajuisen verkoston -
ja saada tällaisille paikoille näkyvyyttä tulevan vuoden aikana.
Strategia ulottuu vuoteen 2030.
Tämä on yksi lähes sadasta aloitteesta, joita käynnistämme.
Voisin tässä yhteydessä kertoa, mitä ECI aikoo tehdä.
Holokaustin muistopäivää edeltävinä viikkoina -
julkaisemme kotisivuillamme paljon materiaaleja.
Suunnitteilla on webinaari nuorille.
Nuorilla tarkoitetaan tässä alle 20-vuotiaita.
Pohdimme, millainen holokaustia käsittelevä opetus -
olisi tälle ikäryhmälle tarkoituksenmukainen.
Kotisivuiltamme ec4i.org löytyy lisää materiaalia.
Viimeinen kysymys on filosofinen.
Sitä voisi pohtia tuntikausia, mutta käsittelemme sitä lyhyesti.
Aloitan teistä, edustaja López-Istúriz.
Voidaanko antisemitismi kitkeä tyystin?
Voidaan, jos me teemme työmme.
Luin tänään sanomalehdestä uutisen Britanniasta. Se voisi olla EU:sta.
Viime viikolla Britannian parlamentin jäsen -
julkaisi twiitin, jossa hän vertasi koronarokotteita holokaustiin.
Häntä on rangaistu. Hän on tory.
Hänet on erotettu puolueesta. Tiedättekö, mikä oli syy?
Ei holokaustiin vertaaminen -
vaan virheellisen tiedon levittäminen rokotteesta.
Tällaisiin asioihin pitää kiinnittää huomiota.
Nämä ovat niitä pieniä yksityiskohtia, -
että jos ne jättää huomioimatta, -
ne kasvavat ja muuttuvat vihaksi ja kiihkoiluksi.
Sitä meidän pitää torjua etenkin opetuksen alueella.
Olen siitä samaa mieltä Katharinan kanssa.
Täytyy aloittaa aivan alusta.
Ehkä Arabiemiirikunnat on täydellinen esimerkki nykyisin.
Se on ainoa maa, joka on sisällyttänyt opetussisällön koulujärjestelmään.
Ehkä eurooppalaisen pitäisi ottaa mallia saman tien.
Jos uusi sukupolvi koulutetaan näin, -
työmme tulee tehdyksi.
Hyvä näkökohta. Nyt aiheena ei ole palestiinalaisten oppikirjat, -
mutta on tarkasteltava opetusta varhaisessa iässä.
Yksi minuutti. Voidaanko antisemitismi kitkeä?
Strategiassa määritellään tavoitteeksi antisemitismin kitkeminen kokonaan.
Olen Antonion kanssa täysin samaa mieltä siitä, -
että meidän pitää tarkastella omaa ympäristöämme.
Tässä tapauksessa parlamentti ainakin reagoi, -
vaikka kenties väärästä syystä tai eri syystä kuin olisimme halunneet.
Mutta olemme nähneet, -
että vasemmisto syyttää oikeistoa ja oikeisto syyttää muslimeja, -
ja sillä tavalla ei ratkaista mitään.
Antisemitismin tarkasteleminen ja siihen puuttuminen lähiympäristössä -
ihan yksilötasolla urheiluseuroissa ja vanhempainyhdistyksessä.
Missä ikinä antisemitistisiin huomautuksiin törmääkin, -
niihin pitää puuttua saman tien.
Se on eräs yksinkertainen asia, josta kaikki voivat aloittaa heti tänään.
Älä anna asioiden päästä läpi niin, ettei niihin puututa.
Uskon, että se on mahdollista, -
mutta se vaatii yhtäältä rakenteita, joita olemme nyt rakentamassa, -
ja toisaalta kansalaisten rohkeutta, sillä se ei ole helppoa.
Ja tarvitaan tietoa, jotta antisemitismi voidaan tunnistaa ja siihen voi puuttua.
Siihen on hyvä päättää. Ajattele globaalisti, toimi paikallisesti.
Tämä oli holokaustin muistopäivän erikoisjakso.
Nimeni on Tomas Sandell. Nähdään ensi kuussa!
Suomennos: Marianne Tenetz