ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
EU:N JA ISRAELIN SUHTEET
Vähän aikaa sitten Israelissa oli merkittävä päivä, -
Jerusalemin yhdistymisen vuosipäivä.
Jerusalem yhdistyi kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967.
Brysselissä tätä ei juhlittu.
Kysyttiin, miksi tunnustaa juhlinta Israelissa, -
jossa ihmiset menevät kaduille.
Brysselissä sitä kutsutaan laittomaksi miehitykseksi.
Keskustelemme Jerusalemin yhdistymisestä -
ja Israelin tulevaisuudesta.
Mukana ovat europarlamentaarikko Herman Tertsch Espanjasta, -
europarlamentaarikko Charlie Weimers Ruotsista -
ja totta kai Tomas Sandell -
ECI-järjestöstä. Tervetuloa!
Aloitetaan sinusta, Tomas.
ECI järjesti monia juhlallisuuksia ja tapahtumia Jerusalemin päivänä.
Miksi Jerusalemin päivä on ratkaisevan tärkeä Israelin elämässä?
Kiitos, Marco, että sain tulla taas ohjelmaan.
Juutalaisen kansan kannalta meidän on mahdoton ymmärtää -
juutalaista kulttuuria ja historiaa sekä juutalaisuutta, -
ellei oteta huomioon Jerusalemin keskeistä merkitystä.
Kristittynä se voi tuntua yllättävältä, -
sillä meillä ei ole mitään erityistä paikkaa, jolla olisi vastaava merkitys.
Mutta juutalaisen elämän pimeimpinäkin hetkinä Euroopassa -
juutalaisilla oli aina unelma: "Ensi vuonna Jerusalemissa!"
Juutalaiset pystyivät viimein vuonna 1967 -
rukoilemaan pyhillä paikoillaan, Länsimuurilla Jerusalemissa.
Voi vain kuvitella, mitä se merkitsi paitsi israelilaisille -
myös maailman juutalaisyhteisölle.
Toivon, että myöhemmin ohjelmassa tulee tilaisuus selittää, -
miksi tulevaisuus Israelin suvereniteetin alla -
on paras ratkaisu yhdistyneelle Jerusalemille -
sekä yhteisille eurooppalaisille arvoillemmekin, -
kuten uskonnonvapaudelle ja yhteiselolle -
sekä muille perusperiaatteille.
Historia osoittaa meille selvästi, -
että ne ovat toteutuneet ainoastaan Israelin suvereniteetin alla.
Siksi on tärkeää, että myös täällä Brysselissä -
Euroopan unioni paitsi tunnustaa Jerusalemin yhdistymisen -
myös juhlistaa sitä.
Minua kiinnostaa, millaisia havaintoja teit -
järjestämillänne juhlallisuuksilla Jerusalemissa?
Ja millaisia havaintoja teit Brysselissä?
Oliko siinä paljonkin eroa?
Mielenkiintoista kyllä, Jerusalemissa, -
olimme Länsi-Jerusalemissa, -
jonka kansainvälinen yhteisö käytännössä tunnustaa -
pääkaupungiksi riippumatta siitä, -
millaiseksi rauhanratkaisu muodostuu.
Siinä suhteessa se ei mielestäni ollut niin erilainen.
Totta kai on ihan eri asia, jos miettii Jerusalemin päivän lippumarssia -
Jerusalemin läpi. Se on eloisampi ja riehakkaampi -
kuin mikään, minkä me ikinä pystymme Brysselissä järjestämään.
Kiitos, Tomas.
Edustaja Tertsch, Brysselissä ja Israelissa vallitsee erilainen käsitys -
Jerusalemin yhdistymisestä.
Onko Jerusalemin yhdistyminen laiton miehitys -
vai onko yhdistyminen lainmukainen eikä rauhan este, kuten väitetään?
Minusta se ei ole este.
Minusta looginen tapa -
on yhdistyminen ja tunnustaminen.
Ainoa tapa säilyttää Israel avoimena on säilyttää juutalainen Israel.
Israel, joka on todella avoin, niin kuin Israel on avoin.
Israelin reuna-alueet eivät ole avoimia.
Täytyy viimein nähdä, kuka vaatii omaksi -
osaa Jerusalemista.
Tunnen Itä-Jerusalemia aika hyvin.
Olet käynyt siellä. - Olen käynyt Israelissa usein.
Olen käynyt Jerusalemissa usein.
Melkein joka Israelin-matkalla olen käynyt Jerusalemissa.
Kun työskentelee Tel Avivissa, käy aina Jerusalemissa.
Olen käynyt Itä-Jerusalemissa. Tapaan joskus yöpyäkin siellä.
Olen yöpynyt usein The American Colonyssä.
Se on todella hieno hotelli.
Mutta kysymys on siitä, -
mikä on kaupungin seuraava looginen kehitysaskel.
Kaupungin pitää olla avoin. Siellä täytyy olla järjestys.
Sillä pitää olla laillinen asema.
Sen täytyy olla rauhallinen, avoin tila, jotta se kehittyy.
Ja se Jerusalemin pitää olla -
kaikissa tulevissa tilanteissa, -
paremmissa tilanteissa kuin tämänhetkinen tilanne.
Israelin, Jerusalemin pitää olla avoin kaupunki ja pääkaupunki.
Sen jälkeen voidaan sopia esimerkiksi pyhistä paikoista, -
jotka ovat avoinna vain, koska ne ovat Israelia.
Ellei Israelia olisi, Jerusalem ei olisi avoin kenellekään.
Tiedämme, miten asiat toimivat muualla Lähi-idässä.
Siellä ei ole mahdollisuutta -
tällaiselle yhdistelmälle -
eri uskontojen menoille -
näin pienessä tilassa.
Siinä mielessä ainoa tapa säilyttää Jerusalem avoimena -
on se, että Jerusalem on Israelin pääkaupunki.
Mitä sanoisit Euroopan unionin virkamiehille, jotka väittävät, -
että juutalaisen ja israelilaisen Jerusalemin yhdistyminen -
on rauhan este?
Ovatko he...
Muistan vielä niitä sosiaalidemokratian kannattajia -
Euroopassa, jotka sanoivat, -
että vaatimus kaataa Berliinin muuri on rauhan este.
He kutsuivat kylmän sodan sotureiksi sellaisia, -
jotka vaativat ihmisoikeuksia Tšekkoslovakiaan.
He sanoivat, että kaikenlainen Neuvostoliiton syyttäminen -
Neuvostoliittona olemisesta, -
juutalaisten vainoamisesta -
tai opposition edustajien tappamisesta -
oli hyökkäys, -
sanotaanko, jännitteiden purkamista...
rauhaa ja vakautta vastaan.
Siinä mielessä ajattelen, -
että jos haluaa säilyttää turvallisuutensa, -
ei pidä nojata juurikaan Brysselin byrokraattien varaan.
Näin sanoessani tarkoitan Israelia -
ja ukrainalaisia rintamalla.
Jos luottaa Macroniin, Olaf Scholziin ja ihmisiin täällä -
tässä rakennuksessa ja ympäröivissä rakennuksissa, -
voi luottaa vain itseensä, suvereniteettiinsa, -
fyysisiin kykyihin, omiin aseisiin -
ja oman kansan tahtoon puolustaa oman maansa suvereniteettia.
Se on sanomani. Se on tärkein juttu.
Kaikki muut ovat vain täydentäviä tekijöitä.
Sanotaanko poliittisempia?
Charlie, onko yhdistynyt Jerusalem laiton miehitys?
Jos mietitään ihmisiä tässä talossa ja eurooppalaisia ylipäätään, -
monet eurooppalaiset tuppaavat unohtamaan -
juutalaiskansan ja Jerusalemin yhteyden.
Tomas kiteytti asian erittäin hyvin -
mainitsemalla vanhan juutalaisen sanonnan: -
"Ensi vuonna Jerusalemissa!"
Toinen ytimekäs versio, joka kuvailee tätä suhdetta, -
on YouTubessa "Jerusalem of Gold" (Kultainen Jerusalem).
Suosittelen laulusta erityisesti Ofra Hazan versiota.
Se kertoo juutalaisten kaipauksesta ikuiseen pääkaupunkiinsa.
Jos tutkii Tanakia, -
Jerusalemin kaupunki mainitaan siinä 1 010 kertaa.
Tämä historia ulottuu siis todella kauas.
Kaupunki on 4 000 vuotta vanha.
Ja... Tarkoitan, että...
kun tutkii uudempia tapahtumia 1900-luvulla, -
monet eurooppalaiset ajattelevat: "Israelilla oli ylivoimainen armeija.
Se valloitti Itä-Jerusalemin, ja siinä se."
Ei ihan.
Jordanialaiset karkottivat juutalaiset -
ja päättivät heidän tuhansia vuosia jatkuneen läsnäolonsa kaupungissa.
Kuuden päivän sodassa Israel vetosi Jordaniaan, -
ettei Jordania ampuisi tykeillä tai osallistuisi sotaan. Se osallistui.
Vastauksena Israel sitten pystyi yhdistämään kaupungin.
Se täytyy muistaa.
Ja tämän talon vasemmistoa pitää muistuttaa siitä, -
että näin se tuli Israelin käsiin.
Ja jos mennään ajassa 20 vuotta taaksepäin -
Camp Davidin neuvotteluihin vuonna 2000, -
palestiinalaiset kieltäytyivät tunnustamasta -
juutalaiskansan ja Jerusalemin yhteyttä.
He hyväksyivät sen, että Itkumuuri -
olisi osa Israelin suvereniteettia, -
mutta ei Länsimuuri eikä Juutalaiskortteli.
Juuri tämä on jo itsessään -
rauhan este tässä prosessissa.
Kiitos. Tomas, Charlie tuossa sanoi jotain mielenkiintoista.
Juttu on totta kai hyvin monimutkainen.
Juutalaisen Jerusalemin historia ulottuu tuhansien vuosien taa.
Nyt EU ajaa kahden valtion ratkaisua -
ennen vuoden 1967 rajoilla.
Se tarkoittaisi sitä, ettei Jerusalemin länsiosa -
olisi enää juutalaisten hallussa.
Onko se oikea polku kohti rauhansopimusta?
Pieni korjaus. Itä-Jerusalem ei enää olisi -
Israelin suvereniteetin alaisena.
On tärkeää selvittää myös, mikä on Itä-Jerusalem.
Se on historiallinen Jerusalem.
Kun katsoo Jerusalemin karttoja eri aikakausilta, -
koko Jerusalem oli muurien sisällä.
Ja se on nyt se, mitä kutsutaan Itä-Jerusalemiksi.
Kun asioista tietämättömänä puhutaan idästä ja lännestä, -
että annetaan yksi osa tälle, toinen osa tuolle, -
se kuulostaa loogiselta, mutta sitä se ei ole.
Se käytännössä tarkoittaa sitä, että historiallinen vanha Jerusalem -
ei enää olisi juutalaisten.
Sitä on tietenkin mahdoton kenenkään hyväksyä.
Olen samaa mieltä siitä, mitä täällä jo sanottiin.
Euroopan unioni toimii vastoin omia arvojaan, -
kun se sanoo, että se hyväksyy mieluummin -
islamistisen palestiinalaisen pääkaupungin, -
jossa oli samanlaiset lait kuin Medinassa ja Mekassa, -
kuin yrittää säilyttää yleismaailmalliset rinnakkaiselon, -
avoimuuden ja uskonnonvapauden arvot.
Euroopan komission ja ulkosuhde- hallinnon kunniaksi on sanottava, -
että siellä asiaan suhtaudutaan erittäin suurella huolella.
Asenteissa on siis tapahtunut muutosta.
Kaikki muu olisikin katastrofi, -
sillä näemme historiallista lähentymistä -
arabi- ja sunnimuslimimaiden sekä Israelin välillä.
Sen olisi pitänyt olla Euroopan unionin hengen tuote!
Me, jotka olemme seuranneet tämän talon toimintaa pitkään, -
tiedämme, että aina on sanottu, -
etteivät erilliset rauhansopimukset ole hyväksyttäviä tai mahdollisia.
Mutta nyt erilliset rauhansopimukset ovat todellisuutta.
Miksi EU herää taas liian myöhään?
Minusta nyt vaaditaan paljon nöyryyttä -
Euroopan ulkosuhdehallinnolta -
ja sen johtajalta Josep Borrellilta sanoa, -
että meidän täytyy miettiä asioita uusiksi.
Aloitetaan ottamalla luja kanta Jerusalemiin -
ja sovelletaan periaatteita, joita kaikki tässä talossa yrittävät ajaa.
Sitä pitää varmaan odottaa 3 000 vuotta, -
ennen kuin tästä talosta tulee ratkaisu.
Tässä talossa on ongelma.
Suurimmat edistysaskeleet eivät ole heidän ratkaisujensa ansiota, -
joita lobbarit ovat vuosia ajaneet -
Borrellin ja kumppanien ympärillä.
Suurimmat edistysaskeleet ovat Aabrahamin sopimusten ansiota.
Ja niissä ongelma taas on se, että ne sai aikaan Donald Trump.
Ja häntä vihataan täällä.
Kaikki, mitä Trump teki, on täällä kauhistus.
Täällä ei haluta tunnustaa sopimusten valtavaa historiallista merkitystä.
Nyt osa arabimaista on tunnustanut Jerusalemin ja Israelin.
Ja se on johtanut valtaviin edistysaskeleisiin.
Juttu on näin.
Täällä levitetään narratiivia, joka on hyvin tekopyhä.
Todellisuudessa näet ei puhuta Jerusalemista -
vaan Israelista kokonaisuutena.
Kun monet näistä ihmisistä puhuvat miehitetyistä alueista, -
heille koko Israel on miehitettyä aluetta.
Täällä on edelleen antisemitismiä. - Niin on.
Heille Israel on tavallaan keinotekoinen luomus.
He rakastavat Irania. Iran puhuu aina -
tunkeutuja-valtiotahosta, -
siionistisesta tahosta, joka on siellä -
ja joka hävitetään jossain vaiheessa, -
kun ryhdymme siihen ja hoitelemme sen.
Tämä puhe alueista ei tarkoita vain Jerusalemia -
tai Ramallahia, Gazaa ja niin edelleen.
Sillä tarkoitetaan koko Israelia.
Meidän ei pitäisi mennä mukaan...
Israelin olemassaolo.
Israelin olemassaolo on heille loukkaus.
Arabit ovat etunenässä hyväksymässä normalisointia ja todellisuutta.
Sosiaalidemokratia Euroopassa on se, -
joka sotii todellisuutta vastaan kaikkialla.
He sotivat todellisuutta vastaan Pariisissa -
ja nyt Saint-Denis'ssä, jossa maahanmuuttajat tekevät iskuja.
Sitä ei suostuta tunnustamaan.
He ovat sodassa todellisuutta vastaan Israelin suhteen -
ja kaikkialla muuallakin alkaen Euroopasta itsestään.
Se on iso ongelma. Ideologia tulee ensin, -
sitten vasta todellisuus Euroopan sosiaalidemokraateilla.
Se on pääongelmamme lähde.
Se on se, etteivät he tunnusta, niin kuin arabit ovat tunnustaneet, -
he eivät tunnusta todellisuutta.
Todellisuuden tunnustaminen vie meidät pidemmälle normaaliuteen.
Se vie meidät normaaliuteen.
Normaaliutta on tunnustaa Jerusalem Israelin pääkaupungiksi -
ja tunnustaa, että se on avoin, minkä vain Israel voi taata.
Charlie, oletko samaa mieltä edustaja Tertschin kanssa?
Euroopan unioni heräsi tähän hyvin myöhään.
Nyt se ei halua kohdata todellisuutta.
Se elää menneisyydessä.
Ehdottomasti.
Edustaja Tertsch on oikeassa. He eivät halua myöntää, -
että edellinen Valkoisen talon hallinto Donald J. Trumpin johdolla onnistui.
He uhraisivat mieluummin isoäitinsä kuin myöntäisivät sen.
Mutta heidän puolueidensa sisällä on myös siipiä, -
joilla on hyvin jyrkkiä Israel-vastaisia mielipiteitä.
Otetaanpa esimerkki Ruotsista.
Se tuli mieleeni siitä, mitä edustaja Tertsch sanoi.
Kolme vuotta sitten Ruotsin demarinuoret huusivat Malmössä: -
"Murskatkaa sionismi!"
Se tapahtui vapputapahtumassa.
Se alleviivaa edustaja Tertschin esiin tuomaa asiaa.
Israelin valtiota kokonaisuutena ei haluta hyväksyä.
Tämä asenne... Ja tämä ei ole sitä, että oikeisto parjaa vasemmistoa.
Tällaista asennetta todella esiintyy vasemmistopiireissä Euroopassa.
Miten he siis voisivat iloita siitä, että Israel solmii rauhansopimuksia -
kahdenkeskisesti arabimaiden kanssa?
Tietenkään he eivät iloitse siitä, -
sillä se vie huomion pois heidän lemmikkiprojektistaan -
eli Israelin mustamaalaamisesta -
ja niin kutsutusta "miehityksestä" puhumisesta.
Hän on oikeassa.
Voisinko lisätä yhden asian?
Euroopan parlamentin uusi puhemies -
vieraili viime viikolla Jerusalemissa.
Minusta hän sanoi monia hyviä asioita.
Mutta oli yksi asia, joka liittyy oikeaoppisuuteen ja termeihin, -
miten konfliktista puhutaan.
Kun haluaa sanoa jotain mukavaa Israelista, sanotaan: -
"Me hyväksymme Israelin oikeuden olemassaoloon."
Se on kuin myönnytys.
Kuvitelkaa, että sanoisin: "Marco on mukava.
Hyväksyn hänen olemassaolonsa."
Sillä tavalla ei rakenneta ystävyyttä ja suhdetta niin hienoon valtioon.
Lämmintä ystävyyttä halutaan vahvistaa ja juhlia eikä...
Oikeuttaa jotenkin...
Hyvä huomio! - Minusta se oli erikoista.
Edustajat Tertsch ja Weimers, olette Espanjasta ja Ruotsista, -
pian teillä molemmilla on maassanne vaalit.
Puolueenne saattavat saada hyvät tulokset -
näissä parlamenttivaaleissa.
Jos puolueenne pääsee hallitukseen, mikä muuttuu -
Espanjan ja Ruotsin suhteessa Israeliin?
Me olemme aloittamassa nyt paikallisesta vallasta.
Se on alkanut jo muuttua Vox-puolueen vaikutuksesta.
Se tarkoittaa, että se hirvittävä paikallishallintojen rahoitus -
Hamasiin kytköksissä oleville ryhmille Gazassa ja Ramallahissa -
ja myös muille ryhmille ja palestiinalaiselle vastarintaliikkeelle.
Se on rahaa, joka menee suoraan ja pelkästään terrorismiin.
Siihen ollaan jo puututtu ja tullaan puuttumaan yhä enemmän.
Kun olemme vallassa, me takaamme, -
että Espanjalla ei ole tällaisia virallisia sympatioita -
terroristiryhmiä kohtaan, niin kuin sillä nyt on.
Ja rahoituskanavat -
hyvin kyseenalaisiin kansalaisjärjestöihin, -
joita toimii eri puolilla.
Niitä on niin paljon, että kyse on ilmiöstä.
Ja Israelissa tilanne on vielä pahempi, Israelin ympärillä.
Mutta kansalaisjärjestöjä, jotka hyökkäävät vapautta -
ja vapaata yhteiskuntaa vastaan, on kaikkialla, ei vain Israelissa.
Se on yksi kehityskulku, joka on rapauttanut yhteiskuntaa -
viimeksi kuluneen 30―40 vuoden aikana.
Se on yksi asioista, jonka pitää loppua.
Ja myös, kuten sanoin, -
vasemmiston syvästi vihamielinen kanta, -
josta se ei tunnu pääsevän irti, -
Israelia kohtaan, se hävitettäisiin.
Kiitos. Charlie.
Israelin tämänhetkinen hallitus on tehnyt aika paljon työtä -
parantaakseen suhteita Ruotsin hallitukseen, -
joka on nyt sosiaalidemokraattinen -
eli sama, jonka nuorisojärjestö huusi kuolemaa sionismille.
Tietyssä suhteessa Israelin hallitus on onnistunut.
Suhde on parantunut hieman, -
niin että Ruotsin hallitus tunnustaa Israelin oikeuden olemassaoloon.
Miten jaloa.
Mutta siitä ei ole paljon iloa, -
sillä sosiaalidemokraateilla on asenteita, -
jotka estävät heitä lämpiämästä Israelille.
Nykyhallituksen aikana avustukset palestiinalaishallinnolle -
ovat nousseet taivaisiin.
Ne ovat kasvaneet enemmän kuin -
mikään muu kohde Ruotsin avustusbudjetissa, -
ja käytännössä ilman mitään kysymyksiä.
Maksut terroristien perheille jatkuvat.
Palestiinalaiset oppikirjat saavat yhä sisältää lietsontaa ja antisemitismiä.
Uusi hallinto... Voin kertoa esimerkin siitä, mitä olen tehnyt täällä.
Käynnistin keskustelun EU:n rahoituksesta -
Gazan islamilaiselle yliopistolle, jota Hamas johtaa.
Olen ollut yhteydessä -
asiasta vastaavaan komissaariin.
Ehkä sillä suunnalla tapahtuu jotain. Jos Ruotsiin saadaan uusi hallitus, -
toivottavasti se saa tässä asiassa aikaan jotain, -
jotta rahoitus saadaan loppumaan.
Pyrkisimme katkaisemaan rahoituksen palestiinalaishallinnolle, -
kunnes se muuttaa opetus- suunnitelmaansa ja oppikirjojaan.
Minun puolueeni kannattaa Ruotsin lähetystön siirtämistä Jerusalemiin.
En ole varma, ovatko maltilliset ja kristillisdemokraatit valmiita siihen.
Kristillisdemokraatit kannattavat sitä, mutta aihe on arka.
Silti toivon. Se oli historiallinen askel Ruotsin kaltaiselle maalle.
Ja toivon, että Israelin hallitus huomaisi, että hallinnon vaihto -
Ruotsissa puolueeni Ruotsidemokraattien tuella -
olisi askel eteenpäin Ruotsin―Israelin-suhteissa.
Kiitos, Charlie. Kiitos mielenkiintoisesta keskustelusta -
Israel-raportti Euroopan parlamentista -jaksossa.
Olen Marco Gombacci. Nähdään ensi kuussa! Kiitos.
Suomennos: Marianne Tenetz