ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
EU:N JA ISRAELIN SUHTEET
Tammikuun 24. päivänä tätä vuotta järjestettiin Berliinissä -
kansainvälinen symposiumi, jossa muisteltiin, -
mitä tapahtui Wannseen konferenssissa 80 vuotta sitten.
Wannseen konferenssi oli maailman historiassa käänteentekevä.
Siihen kokoontuivat johtavat natsi- viranomaiset ja hallinnon edustajat -
suunnittelemaan kaikkien juutalaisten hävittämistä Euroopasta.
Keskeinen kysymys 80 vuotta myöhemmin oli tämä: -
Miten voimme estää sen, ettei näin käy enää uudestaan?
Berliinin symposiumiin osallistui myös Gady Gronich -
juutalaisyhteisön edustajana.
Hän sanoi jotain mielenkiintoista.
Hän sanoi: "Miksi suhtautua niin pakkomielteisesti menneeseen?"
"Eikö pitäisi keskittyä enemmän tulevaisuuteen?"
Se on tämän päivän ohjelman aiheena.
Mukana tänään Gady Gronich, Euroopan rabbien järjestön johtaja -
ja Euroopan parlamentin varapuhemies Nicola Beer.
Nimeni on Tomas Sandell. Tämä on Israel-raportti Euroopan parlamentista.
Ennen kuin syvennymme tämänpäiväiseen aiheeseen, -
pysähdymme miettimään kysymystä, joka on kenties sitäkin kiireellisempi.
Se liittyy Ukrainaan.
Onko Ukrainalla tulevaisuutta?
Aiemmin tänään (28.2.) Ukrainan presidentti sanoi, -
että Ukrainan kohtalo ratkaistaan ehkä seuraavan 24 tunnin aikana.
Varapuhemies Beer, onko Ukrainalla tulevaisuutta?
Miten Euroopan unioni on auttanut?
Ja mitä voimme tehdä tässä kriittisessä tilanteessa?
Toivon sydämeni pohjasta, -
että suvereenilla Ukrainalla on tulevaisuus -
vapaana ja itsenäisenä.
Läntinen liittouma, jota kutsun kansainvälisen lain liittoumaksi, -
koska siihen voi liittyä mikä tahansa maailman maa, -
erityisesti Kiina, -
tekee kovasti töitä sen eteen.
Olemme koonneet massiivisen tukipaketin, -
vaikka päätöksenteko vie joskus enemmän aikaa kuin haluaisin.
Mutta tällä hetkellä olemme onnistuneet sopimaan tukipaketista, -
johon sisältyy taloudellista apua sekä materiaalista apua, -
jota Ukraina tarvitsee puolustautuakseen.
Olemme sopineet myös valtavista pakotteista, -
jotka iskevät finanssielämään ja talouteen, -
jotta todella eristämme Putinin hallinnon.
Se juuri on tärkeää, että toimet kohdistuvat Putinin hallintoon -
eikä Venäjän koko yhteiskuntaan. Siellähän osoitetaan mieltä kaduilla.
Se on ihmisille hyvin vaikeaa, sillä heitä pidätetään sen takia, -
että he vastustavat Putinin hyökkäystä, iskua ja sotaa -
itsenäistä valtiota vastaan.
Se liittyy myös tämänpäiväiseen aiheeseemme, -
antisemitismiin ja sen torjuntaan.
Kuten tiedämme, Putin väittää, että Zelenskyi on natsi.
Se, että juutalaisen taustan omaavaa, -
itsenäistä valtiota johtavaa henkilöä, -
joka on valittu vapaissa ja demokraattisissa vaaleissa, -
kutsutaan natsiksi, osoittaa, että antisemitismiä esiintyy -
nykyään uskomattomissa muodoissa.
Se on hyvin kiintoisa näkökulma.
Gady Gronich, sinulla on paljon ystäviä Ukrainassa.
Ukrainassa asuu hyvin suuri juutalaisyhteisö.
Millaisia uutisia yhteisöistä kantautuu?
Millaisia tulevaisuudensuunnitelmia heillä on?
Puhun joka päivä tuntikausia Ukrainan juutalaisyhteisön kanssa.
Ukrainassa asuu 250 000 juutalaista.
Anteeksi.
Tärkein tarve tällä hetkellä on pysyä hengissä.
Ne, jotka pystyvät, lähtevät Odessasta ja Kiovasta, -
ja ovat yhä Ukrainassa.
Voin kertoa esimerkin. Ryhmä, johon kuuluu 200 lasta, -
lähti Odessasta. He ovat olleet matkalla nyt 28 tuntia.
He yrittävät päästä tuhannen kilometrin päähän.
Se on vain yksi esimerkki. He ovat koulu- ja päiväkotilapsia.
Heidät haettiin Odessasta, sillä Odessa on kohde.
Heidän tärkein tarpeensa on tällä hetkellä hengissä pysyminen -
ja totta kai ruoka ja kaikki muut avustustarvikkeet.
Mutta tärkein ajankohtainen tarve on pysyä hengissä.
Samaan aikaan kuulin tänään jotain mielenkiintoista.
Yksi tärkeimmistä syistä sille, -
mikseivät ihmiset lähde maasta, on juridinen kysymys.
He ovat huolissaan siitä, että jos he joskus haluavat palata, -
mikä on heidän juridinen asemansa.
Uskon, että kaikki, jotka pystyisivät, haluaisivat lähteä.
He pelkäävät kuitenkin, etteivät he pystyisi palaamaan.
Se on lainsäädännöllinen asia Ukrainan hallitukselle.
Mielestäni Euroopan unionin parlamentin tulisi pohtia sitä -
ja kenties keskustella Ukrainan hallituksen kanssa -
erityisesti lasten ja nuorten oikeudellisesta asemasta.
Se on iso kysymys.
Siihen kysymykseen on varmasti syytä palata.
Palaamme Ukrainan tilanteeseen vielä lopussa.
Jatkaisin vielä Gady Gronichin kanssa.
Sanoit symposiumissa jotain mielenkiintoista.
Nostit esiin suuren huolen -
juutalaisen uskonnonharjoituksen tulevaisuudesta Euroopassa.
Voitko kertoa, mitä tarkoitit, sillä katsojamme eivät olleet siellä?
Selitän, mitä tarkoitin.
Euroopan juutalaisyhteisöä kohtaa tänä päivänä iso ongelma.
Kysymys ei ole uskonnonvapaudesta, kuten tähän asti on sanottu, -
vaan uskonnonvapauden harjoittamisesta.
Se on suurin huolemme. Euroopassa on uskonnonvapaus, -
lähes kaikissa tai kaikissa Euroopan maissa.
Mutta olemme kohtaamassa sellaisen tilanteen, -
että politiikka ja oikeuslaitokset -
kertovat meille, miten harjoittaa uskontoamme. Se on suurin ero.
Se on suurin huolenaiheemme.
Ja ehkä sanoisin lyhyesti, että olemme todella kiitollisia -
kaikesta, mitä Euroopassa on tehty ja tehdään koko ajan -
antisemitismin torjumisen, juutalaisyhteisön turvallisuuden -
ja holokaustin muiston vaalimisen eteen.
Tahdomme esittää kiitoksen kaikille, -
Euroopan parlamentille, komissiolle ja hallinnolle.
Valitettavasti työtä on vielä paljon. Samaan aikaan suurin huolemme -
juutalaisen pysymisen kannalta täällä Euroopassa -
liittyy uskonnonvapauden harjoittamiseen, ja siinä on ongelma.
Nicola Beer, olet Euroopan parlamentin varapuhemies, -
ja tehtävänkuvaasi sisältyvät myös antisemitismin torjuminen -
sekä holokaustin muiston vaaliminen.
Mitä ajattelet, kun kuulet nämä huolenaiheet?
Miten varapuhemiehenä vastaisit niihin?
Ymmärrän täysin huolet, -
joita juutalaisyhteisöillä on uskonnonvapauden harjoittamisesta.
Se on yksi syistä, -
miksi Euroopan parlamentin puhemies Roberta Metsola -
perusti erityisedustajan toimen uskonnollisen syrjinnän alalla.
Siihen sisältyy antisemitismi. Minulla on kunnia täyttää toimi.
Olemme samalla tasolla kuin Euroopan komissio, -
jossa tällainen erityisedustaja jo on. Rohkaisemme myös jäsenmaita -
perustamaan tällaisen toimen, jolloin saamme alalle laajan verkoston.
Olen erityisen kiitollinen strategiasta, -
jonka komissaari Schinas on esittänyt antisemitismin torjumiseksi.
Sekin korostaa juutalaisen elämän muodon vaalimista jäsenmaissa.
Taistelemme siis paitsi sanoin myös teoin, -
jotta uskontoa voi edelleen harjoittaa eikä antaa sellaista kuvaa, -
että nämä ovat vanhentuneita perinteitä, jotka joutavat pois.
Minulle asia on selvä, ja olen iloinen, että Saksassa asia ratkaistiin niin, -
että ympärileikkauksen ja rituaaliteurastuksen -
täytyy olla mahdollisia Saksan osavaltioissa.
Toivon, että nyt kun neuvosto on omaksunut IHRA:n määritelmän, -
käynnistetään keskustelut sellaisten jäsenmaiden kanssa, -
joiden linja poikkeaa esimerkiksi Saksan linjasta.
Haluamme viedä sellaista viestiä, -
että juutalaisen täytyy kunnioittaa uskonnollisessa elämässään tapoja, -
joita kaikki yhteiskunnassa eivät pidä kovin tärkeinä -
mutta jotka ovat uskonnollisen elämän ydinkysymyksiä, -
joita pitää kunnioittaa.
Kiitos erittäin paljon.
Gady, Berliinin konferenssi kokosi arvovaltaisia edustajia -
eri uskonyhteisöistä. Mukana olivat Canterburyn arkkipiispa, -
Berliinin protestanttisen kirkon piispa -
ja Maailman evankelisen liiton pääsihteeri, -
joka edustaa noin sataamiljoonaa uskovaa eri puolilla maailmaa.
He kaikki sitoutuivat antisemitismin vastaiseen taisteluun.
Mutta riittääkö se?
Kenen velvollisuus on viime kädessä varmistaa, -
että juutalaisyhteisöllä on tulevaisuus Euroopassa?
Onko se EU:n, kansallisten hallitusten vai jonkin muun tahon tehtävä?
Tahdomme kiittää ECI-järjestöä siitä, -
että kutsuitte minut Berliinin konferenssiin -
esittelemään asiaamme ja ongelmiamme.
Se oli todella merkittävä tilaisuus -
ja päänavaus keskusteluille.
Mutta olemme vasta siinä vaiheessa, että yritämme selittää tilannettamme.
Se, mitä todella kaipaan, on toimintasuunnitelma.
Tästä on puhuttu nyt 3―4 vuotta, -
siitä asti kun Belgiaan tuli kosher-kielto vuonna 2019.
Ja on olemassa ratkaisuja, joista voisi keskustella.
Joskus minulla on tunne, että paikallishallinnot -
eivät ole avoimia kuuntelemaan meitä, jos olen rehellinen.
Uskon, että kysymyksen avain on täällä parlamentissa.
Tahtoisin todella vedota tai pyytää, -
että tästä keskusteltaisiin, -
jotta voisimme esittää ratkaisuja, -
jotka olisivat toimivia perinteidemme kanssa -
ja yhteensopivia kansallisten lakien mahdollisuuksien kanssa.
Mutta aloitteen täytyy tulla täältä Euroopan parlamentista.
Se on mielestäni seuraava askel, joka täytyy ottaa tosissaan harkinnan alle.
Vain sillä tavalla voimme onnistua.
Ja kenties esimerkki, jonka seuraavaksi esitän, -
on varoittava esimerkki.
Sen jälkeen kun Euroopan unionin tuomioistuin Luxemburgissa -
vahvisti belgialaisen tuomioistuimen päätöksen, -
meni vain muutama viikko, -
kun Kreikassa korkein oikeus antoi päätöksen -
antamatta hallinnolle minkäänlaista hakemusmenettelyä, -
jonka nojalla Kreikan hallinto -
voisi halutessaan hakea muutosta kosher-kieltoon.
Tämä on Euroopan tuomioistuimen päätöksen vaikutusta.
Se pitää pysäyttää. Tällä hetkellä meillä on vaikeuksia Suomessa.
Uutisia vaikeuksista on alkanut kantautua myös Isosta-Britanniasta, -
vaikka se ei ole enää EU-jäsen, mutta Eurooppaa kuitenkin.
Siellä on vaikeuksia.
Olin viime viikolla Ranskassa.
Siellä käydään epävirallisia keskusteluja.
Ne, jotka haluavat päättää asian, odottavat oikeaa hetkeä.
Aloitteen pitää tulla täältä, Euroopan parlamentista.
Sen pitää vedota Euroopan kansallisiin hallintoihin, -
jotta ne kunnioittaisivat ja toimisivat asianmukaisesti -
ja etsisivät yhdessä meidän kanssamme ratkaisuja, -
ennen kuin tulee ongelmia.
Euroopan instituutioiden merkityksestä puhutaan paljon.
Mielestäni tällaisena hetkenä, joka nyt on, -
nähdään selvästi yhtenäisyyden ja Euroopan unionin voima, -
kun käsitellään Ukrainan tilannetta.
Kun tarkastellaan juutalaisen elämän tulevaisuutta Euroopassa, -
miten varjellaan ja varmistetaan, -
että täällä on kukoistavia juutalaisyhteisöjä vastedeskin, -
mikä on Euroopan parlamentin ja muiden instituutioiden rooli?
Ensinnäkin Euroopan parlamentin täytyy tukea komission strategiaa.
Se on mielestäni tärkeä merkkipaalu. Siinä linjataan ensiksikin, -
miten kitketään juutalaisvihaa verkossa ja muualla -
ja miten vaalitaan juutalaista elämää.
Siinä siis tuodaan esiin kaikki nämä kysymykset, -
jotta olisi mahdollista elää niiden perinteiden mukaisesti, -
jotka ovat elintärkeitä juutalaiselle uskonnolle.
Minusta on tärkeää, -
että strategiassa on konkreettinen toimintasuunnitelma.
Se sisältää paljon eri toimia antisemitismin torjumisesta -
juutalaisen elämänmuodon vaalimiseen -
ja myös koulutukseen, joka mielestäni on ratkaisevan tärkeä, -
jotta yhteiskunnassa olisi tietoutta siitä, mitä on juutalaisuus, -
juutalainen uskonto ja kulttuuri sekä miten voimme suojella ja vaalia sitä.
Minusta Euroopan parlamentti voi toimia tässä verkostona, -
koska meillä on jäseniä kaikista jäsenmaista -
ja koska komission jo hyväksymät toimenpiteet -
tarvitsevat vielä jäsenmaiden kannatusta.
Toivon todella, että voimme viedä eteenpäin -
Itävallan kansallisneuvoston puhemies Sobotkan aloitetta.
Hän ehdotti, että luodaan verkosto, jossa eri maiden kansanedustajat -
ja Euroopan parlamentin jäsenet sekä komission erityisedustaja -
käyvät sitä keskustelua, jonka rabbi äsken toi esiin.
On tärkeää puhua asiat selviksi, -
ennen kuin tehdään päätöksiä kansallisella tasolla.
Me Euroopan unionina, siis parlamenttina ja komissiona, -
seisomme komission käsikirjan takana, -
jossa näitä kysymyksiä käsitellään.
Meidän täytyy selittää sekä tehdä näkyväksi ja ymmärrettäväksi -
kansallisten parlamenttien edustajille, -
miksi on mahdollista löytää sellainen ratkaisu kuin Saksassa, -
jossa pystyttiin tasapainottamaan pikkulasten oikeudet -
juutalainen elämä, vanhempien oikeus koulutukseen, -
eläinten oikeudet ja juutalaisten oikeudet perinteisiin.
Sitä keskustelua jatkan edelleen, -
jotta jäsenmaissa ei olisi näitä ongelmia.
Gady Gronich, sanoit jotain ajatuksia herättävää.
Se kuulosti ajatuksia herättävältä Berliinissä.
Sanoit, että suurin uhka tänään ei ole antisemitismi, -
vaan vapaus harjoittaa uskontoa.
Se voi kuulostaa vähän hämmentävältä.
Voisitko selittää, mitä tarkoitit?
Ajatusten herättäminen ei aina ole pahasta.
Se on helppo selittää.
Edellisestä raportista, joka julkaistiin vuoden 2021 lopussa, -
kävi ilmi, että Euroopassa asuvista juutalaisista 30 prosenttia -
pyrkivät lähtemään Euroopasta.
Se ei johdu pelkästään antisemitismin voimistumisesta -
tai terrorismin pelosta, mikä toki on tärkeä osa tätä.
Se johtuu siitä, etteivät he koe oloansa tervetulleeksi.
Yhtäältä me kuulemme kaikkialla, missä kuljemmekin, -
ja keneltä vain tapaammekin: -
"Olet tervetullut Eurooppaan. Olet osa yhteiskuntaa."
"Olet osa Eurooppaa ja tavallinen kansalainen."
Mutta toisaalta kun kuulemme -
ja koemme kaikki lait, -
jotka tekevät käytännön juutalaisesta elämästä lähes mahdotonta, -
kysymme itseltämme, olemmeko toivottuja täällä.
Haluatteko meidät tänne? Vai haluatteko, että lähdemme?
Se on suuri huolenaihe kaikkien muiden huolenaiheiden, -
kuten antisemitismin ja turvallisuuden, lisäksi.
Toistan. Niiden eteen on tehty paljon. Ikävä kyllä vielä on paljon työtä.
Rukoilen, että tulee vielä päivä, -
jolloin synagogan edessä ei tarvita poliisivartiota.
Jos sellainen päivä tulee, sanon, että te onnistuitte.
En ole optimistinen, mutta toivotaan ja rukoillaan.
Todellisuudessa se, mikä vaikuttaa mahdollisuuteemme elää -
maan kansalaisena, missä sitten asummekin, -
elää kunnioitettuna ihmisenä, -
ei ole keskustelu siitä, -
onko eläimen hyvinvointi tärkeämpää kuin ihmisoikeudet.
Tähän liittyy sekin näkökulma.
Antakaa meille mahdollisuus elää lain mukaan -
ja samalla kunnioittaa perinteitämme ja uskontoamme, -
jotka ovat jatkuneet 5 700 vuotta.
Emme voi muuttaa mitään.
Haluamme olla lainkuuliaisia, -
ja jos joku rikkoo lakia, saakoon hän rangaistuksen. Emme vastusta sitä.
Mutta älkää rankaisko meitä sen takia, että haluatte rangaista jotakuta muuta.
Yksi tärkeä näkökulma on tehdä juutalainen elämä näkyväksi.
Olen huomannut, että antisemitismin voimistuessa monet juutalaiset -
kätkevät juutalaisuutensa. He eivät näytä, mitä juutalaisuus on -
ja millaisia perinteitä heillä on. On tärkeää tuntea toisten tapoja.
Mutta toisen ihmisen ja hänen perinteitään voi tuntea vain, -
jos näkee niitä, jos saa tilaisuuden ymmärtää niitä -
tai jos saa kutsun osallistumaan esimerkiksi johonkin juhlaan.
Mielestäni pitäisi selittää ja opettaa jo koulussa, -
ei vain juutalaisuutta vaan kaikkia uskontoja, -
millaisia perinteitä ja lakeja niissä on.
Ja juutalaiselle uskonnolle on tärkeää, että ne lait -
täyttävät perustuslakimme ja arvomme Euroopassa -
eivätkä ole vastoin arvojamme.
Se on tärkeää. Kerron hyvin käytännönläheisen esimerkin.
Meillä ei ollut olemassa saksankielistä haggadaa.
Niinpä me komission ja joidenkin europarlamentaarikkojen tuella -
painoimme haggadan heprean ja saksan kielellä.
Näimme voimme jakaa -
juutalaiselle elämälle ja kalenterille tärkeää tekstiä -
saksalaisille, olivatpa he juutalaisia tai eivät -
mutta haluaisivat tietää lisää juutalaisille tärkeistä päivistä.
Ehkä pitäisi keksiä enemmän tällaisia konkreettisia esimerkkejä, -
jotta ihmiset, niin uskonnottomat kuin toisestakin uskonnosta, -
oppisivat tuntemaan juutalaista elämää paremmin.
Silloin heillekin olisi luonnollisempaa suojella sitä.
Komissio, Euroopan parlamentti ja hallinnot voivat tehdä paljon, -
mutta ellei yhteiskunta puolusta näitä vapauksia, -
me emme voita. Näemme sen Ukrainassa.
Siellä yhteiskunta, kansa, taistelee kaduilla -
Ukrainan vapauden puolesta.
Olen varma, että kaikki, jotka ovat oppineet tuntemaan juutalaisuutta, -
haluavat taistella vapauden puolesta.
Tahtoisin lisätä yhden asian.
Olen täysin samaa mieltä varapuhemiehen kanssa -
tietämyksen ja koulutuksen puutteesta.
Kerron yhden lyhyen esimerkin.
Aiomme järjestää jälleen Euroopan rabbien konferenssin.
Sitä on jouduttu siirtämään kahdesti. Se järjestetään joka toinen vuosi, -
ja siihen osallistuu 500 rabbia ja muita avainhenkilöitä.
Se järjestetään toukokuun lopussa Münchenissä.
Ensimmäisenä päivänä aiomme lähettää 30 nuorta rabbia, -
saksan- ja englannintaitoisia, eri puolilta Eurooppaa -
Bundeswehrin sotilasakatemiaan, -
poliisin koulutusinstituuttiin ja lukioihin.
Mottona on "Toivota rabbi tervetulleeksi".
Ei "Tapaa rabbi", "toivota tervetulleeksi".
Rabbilla on tunti aikaa kertoa, keitä me olemme, -
miksi pidämme kipaa emmekä kaskettia, -
miksi käymme synagogassa perjantaina ja lauantaina -
emmekä sunnuntaina, miksi syömme kosheria -
ja miksi kannatamme X-joukkuetta, en sano Bayern Müncheniä, -
emmekä Dortmundia tai Hertha Berliiniä.
Olemme aivan tavallisia ihmisiä, tavallisia kansalaisia.
Olemme osa yhteiskuntaa ja lainkuuliaisia.
Haluaisimme vain, kuten edellä selitit, -
että ihmiset tietävät, keitä olemme, ja meillä olisi keskinäinen kunnioitus.
Meillä on vain yksi pieni ero.
Ohjelman loppuminuuteilla olisin halunnut kysyä varapuhemieheltä, -
mitä voimme oppia käynnissä olevasta kriisistä -
sen suhteen, miten voimme toimia vastaavien autokratioiden, -
kuten Kiinan ja Iranin, kanssa.
Voisitko kertoa siitä ajatuksiasi lyhyesti?
Vastaan siihen hetken kuluttua. Tahtoisin vain lisätä, -
että tällaista toimintaa pitäisi viedä -
myös toimittajaopintojen ohjelmiin. Luen liian usein... - Ehdottomasti.
...virheellistä tietoa juutalaisesta elämästä ja Israelista.
Se ei aina ole antisemitismiä vaan vain tietämättömyyttä.
On tärkeää pitää julkisen tiedon kanavat ajan tasalla, -
sillä niistä kansalaisemme saavat tietonsa.
Yhteenvetona totean, että on ratkaisevan tärkeää seistä yhdessä -
arvojemme ja vapauksiemme takana.
Yksi näistä arvoista on uskonnon- ja uskonvapaus.
Taistelemme Ukrainan kansalaisten ja hallinnon puolella -
maan itsenäisyyden puolesta.
Meidän tulee investoida aiempaa enemmän -
turvallisuutemme, vapauksiemme ja itsenäisyytemme puolustamiseen.
Se on tärkeää jäsenvaltioille ja EU:lle.
Ehkä olimme liian naiiveja rautaesiripun murtumisen jälkeen, -
niin ettemme satsanneet tarpeeksi tarvitsemaamme kyvykkyyteen.
Toivon, että ulkoasioiden korkean edustajan mandaattia vahvistetaan -
ja kyvykkyyttämme vahvistetaan satsaamalla yhdessä turvallisuuteen.
Varapuhemies Nicola Beer, Gady Gronich, kiitos keskustelusta!
Tämä oli Israel-raportti Euroopan parlamentista.
Päätämme vakavoittavaan asiaan, -
kun ukrainalaiset ovat ajatuksissamme ja rukouksissamme.
Kiitos panelisteille!
Nähdään ensi kuussa Israel-raportin parissa.
Suomennos: Marianne Tenetz