ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
EU―ISRAEL-SUHTEET
Nyt on kulunut 1,5 vuotta siitä, kun Israel, Bahrain -
ja Arabiemiirikunnat solmivat rauhansopimuksen.
Tämä sopimus nimeltään Aabrahamin sopimus -
on ravistellut Lähi-itää.
Sen jälkeen Israel solmi vielä vastaavanlaiset sopimukset -
Marokon ja Sudanin kanssa.
Olemme tänään täällä Euroopan parlamentissa -
tarkastelemassa sopimusta tarkemmin.
Ohjelmassa on mukana -
Arabiemiraattien EU-varasuurlähettiläs Ghalia Humaidan, tervetuloa. - Kiitos.
Mukana myös europarlamentaarikko Marco Campomenosi, tervetuloa, -
sekä Tomas Sandell ECI-järjestöstä. Minä olen toimittaja Marco Gombacci.
Ensimmäinen kysymys menee varasuurlähettiläälle.
Meillä kaikilla on varmasti jokin käsitys Aabrahamin sopimuksesta.
Miten selittäisitte sen omin sanoin?
Mikä sai Emiirikunnat allekirjoittamaan sen -
ja solmimaan diplomaattisuhteet Israeliin?
Kiitos. Aabrahamin sopimuksen puolesta puhui monikin seikka.
Uskon, että hallintomme tajusi tietoisesti, -
että se on hyväksi Lähi-idän tulevaisuudelle ja nuorisollemme.
Lähi-idän asukkaista 65 prosenttia on alle 30-vuotiaita.
Meidän pitää luoda työpaikkoja säilyttääksemme rauhan.
Uskomme, että sopimus parantaa työnsaantimahdollisuuksia -
esimerkiksi energia-, terveys-, ympäristö- ja teknologia-alalla.
Maani ymmärtää ja uskoo myös, -
että alueellinen turvallisuus vaatii -
vahvoja monenkeskisiä kumppanuuksia -
ja yhteistä sitoutumista hyvinvoinnin ja vakauden luomiseen -
rauhanomaisten poliittisten keinojen kautta.
Se on meille erittäin tärkeää.
Lisäksi Aabrahamin sopimus on vertauskuvallinen siinä mielessä, -
että nyt on tunnustettu, -
että perinteiset lähestymistavat eivät tuottaneet toivottuja tuloksia.
Niinpä maani sai aikaan diplomaattisen läpimurron, -
jota monet eivät pitäneet mahdollisena.
Ja se johti historialliseen muutokseen. Edustaja Campomenosi, -
olette parlamentin johtavia jäseniä. Mitä te ajattelette sopimuksesta?
Tuliko sopimus yllätyksenä eurooppalaisille?
Pääosin ehkä.
Työskentelin Euroopan parlamentissa poliittisena neuvonantajana -
jo ennen vuotta 2019.
Minut valittiin europarlamentaarikoksi 2,5 vuotta sitten.
Olin siis täällä jo, -
kun kaikkea tätä prosessia valmisteltiin.
Olen huomannut, että joissakin tapauksissa -
osa ihmisistä ei halunnut päivittää käsityksiään tapahtumien tasalle, -
sillä jotkut tarkastelevat aluetta edelleen -
vanhojen vertailuperusteiden mukaisesti.
On tärkeää pitää mielessä alueen monitahoisuus.
Koko maailman edun mukaista on kuitenkin se, -
mitä varasuurlähettiläs äsken kertoi.
Kysymys on hyvinvoinnista ja kehityksestä alueella, -
missä myös ilmastoasiat ovat tärkeitä.
Ne ovat tärkeitä Euroopalle. Voi vain kuvitella, kuinka tärkeitä siellä.
Aabrahamin sopimuksesta voi olla hyötyä tutkimuksessa -
ja investoinneissa, kun näistä asioista päätetään.
Voin siis sanoa, -
että Euroopan unioni halusi suhtautua varauksellisesti.
Totta kai asiassa oli myös poliittisia merkityksiä.
Presidentti Trumpia ei kertaakaan kutsuttu Euroopan parlamenttiin.
Olen Yhdysvaltojen ystävä aina, -
olipa valta demokraateilla tai republikaaneilla.
Toivon, että nyt, kun Yhdysvalloilla on presidentti, -
jolla on tiiviimmät neuvotteluyhteydet EU:n kanssa, asia menee eteenpäin.
Kuulun myös EU―Iran-suhteiden -
ja EU―Irak-suhteiden delegaatioihin. Olin joitain kuukausia sitten -
vaalitarkkailuvaltuuskunnan mukana Bagdadissa.
Tiedän, miten monimutkainen on tilanne.
Mutta miksei suhtauduttaisi sopimukseen positiivisena asiana?
Olen hyvin optimistinen tulevaisuuden suhteen.
Sanoitte, ettei presidentti Trump saanut kutsua Euroopan parlamenttiin.
Kysymys on provokatorinen, mutta jos presidenttinä olisi ollut joku muu, -
olisiko hän saanut Nobelin rauhanpalkinnon?
Luultavasti olisi, -
mutta Nobelin palkintoja on jaettu myös sellaisista saavutuksista, -
jotka loppujen lopuksi eivät sitten olleetkaan kovin positiivista.
Joskus palkinto jaetaan tulevaisuudenodotusten perusteella.
Välillä se on mennyt sellaisille, jotka ovat julistaneet sotia.
USA:ssa republikaanit sanovat: "Me emme aloittaneet sotia, -
demokraatit aloittivat." Se on asioiden liiallista yksinkertaistamista.
Mutta totta, luultavasti niin.
Tietysti myöskään presidentti Trump ei pyrkinyt tiivistämään suhteita EU:hun.
Sekin on tosiasia.
Pidän transatlanttisia suhteita hyvin tärkeinä.
Minulla italialaisena on jalat Välimeressä.
Kenties on hyödyllistä tuoda oman maani näkökulma, -
joka on hieman erilainen kuin Brysselin tai Washingtonin.
Italialaiset voivat olla myös hyviä pääsemään kompromisseihin.
Olemme kauppiaita. Kotikaupunkini Genova on kauppiaiden kaupunki.
Olen Euroopan parlamentin kauppakomiteassa, -
joka vastaa hyvin monimutkaisesta Mashrek-alueesta.
Kuvittele Libanon, Egypti, Syyria.
Se on enemmän ja enemmän geopoliittinen kysymys.
Olen optimistinen.
Italialainen näkökulma voi siis edistää suhteita kompromissitaidollamme.
Tomas, olet Israelin ystävä.
Johdat ECI-järjestöä.
Miten Aabrahamin sopimus muutti työtänne?
Miten se muutti päivittäistä työtänne esimerkiksi sidosryhmien suhteen?
Ensinnäkin mukava saada sinut ohjelmaan, Marco.
On ilo työskennellä kahden Marcon ja varasuurlähettilään kanssa.
Sopimus oli selvästi mullistaja.
Se osoittaa todeksi useita asioita, -
joista monia olemme ajaneet täällä Euroopan parlamentissa.
Olemme esimerkiksi sanoneet, että rauha on mahdollinen.
Kattava Israelin―palestiinalaisten rauhansopimus ei ole ennakkoehto -
rauhan saavuttamiselle muualla Lähi-idässä.
Minäkin olen hyvin optimistinen Aabrahamin sopimuksen suhteen, -
sillä se on lämmin rauha.
Osapuolilla voi olla kylmä rauha, kun tietää, ettei sodasta ole hyötyä.
Mutta tämä rauha on ainutlaatuinen ja todellinen, ihmiseltä ihmiselle.
Israelista Abu Dhabiin lentää delegaatioita melkein viikoittain.
Persianlahdelta käydään Israelissa.
Minusta tämä on tulevaisuutta. Sopimus osoittaa toteen myös sen, -
ettei rauhaan päästä vastakkainasettelulla tai eristämisellä.
Ihmiset täytyy tuoda yhteen. Täytyy etsiä uudenlaisia tulokulmia.
Mielestäni siinä Trump olisi todella ansainnut rauhanpalkinnon.
Pystyttiin irrottautumaan menneisyydestä.
Minusta tuntuu, että Brysselissä ollaan melkein dogmaattisia.
Toistellaan tiettyjä mantroja.
Niin on tehty 30 vuotta. Se ei ole johtanut mihinkään.
Ja sitten tuli lännen cowboy, -
joka ehdotti täysin erilaista tulokulmaa, bisneksen kautta.
Jo pelkästään se, että istumme tässä tänään -
varasuurlähettilään kanssa keskustelemassa, -
on todiste siitä, että tämä toimii. Olen hyvin optimistinen.
On hienoa päästä tekemään yhteistyötä kanssanne -
ja kollegoidenne kanssa Bahrainista, Marokosta -
ja muista maista, jotka vielä liittyvät sopimukseen.
Muita maita tulee vielä mukaan ravistelemaan Lähi-itää lisää.
Varasuurlähettiläs, luin, että Ranska aikoo auttaa Emiirikuntia -
torjumaan Iranin tukemien huthien iskuja.
Huthit iskivät maahanne joitain päiviä sitten.
Onko kahden maan yhteistyö myös seurausta Aabrahamin sopimuksesta?
Uskon, että Euroopassa ollaan hyvin perillä -
poliittisesta epävakaudesta ja konflikteista, -
joita Lähi-idässä on ollut vuosikymmeniä.
Ranskalaiset puhuvat siitä nimellä "monimutkainen Orientti".
Rauhan tuominen Lähi-itään -
on ollut kärkiasia monille EU:n jäsenmaille.
Minusta ei siis ole yllätys, että tietyt EU-maat -
pitivät sopimusta hyvin tervetulleena.
Ja tosiaan...
jotkin maat pitivät rauhanaloitetta mahdollisuutena -
aloittaa alueella uusi aikakausi, -
jolle ovat leimallisia vakaus, vaihto ja hyvinvointi.
Monet näkivät sen myös uutena alkuna ja keinona -
kohentaa palestiinalaisten oloja -
ja saada Israelin ja palestiinalaisten suhdetta aiempaa toimivammaksi.
Eli kyllä se vaikutti.
Tuokin seikka on erittäin tärkeä.
Tämä rooli auttaa diplomatiaa nousemaan uudelle tasolle.
Se on totta.
Varasuurlähettiläs sanoi, sopimus sai jotkin Euroopan maat -
lähentymään Lähi-itää.
Miksi EU ei ottanut asiassa johtavaa roolia?
Ehkä sen vuoksi, että EU keskittyi muihin teemoihin, -
kuten Iranin ydinsopimuksen puolustamiseen.
Tilanne on aika monimutkainen.
Tiedätte, että EU-jäsenmaat ovat välillä hyvin kaukana toisistaan -
tai ne harjoittavat asioissa omaa diplomatiaansa.
On totta, mitä varasuurlähettiläs sanoi.
On tärkeää, ettei kenenkään tarvitse -
kieltää ajatuksiaan ja aatteitaan.
Kuten sanoin, seuraan tiiviisti kauppaa.
Mielestäni on hyvä esimerkiksi korostaa, -
miten tärkeää palestiinalainen työvoima on israelilaisyrityksille, -
kun puhutaan sen alueen tuotteiden viennistä.
Ja esimerkiksi tällä hetkellä Israelissa on hallitus, -
jossa on mukana arabipuolue osallistumassa päätöksentekoon.
He siis kantavat vastuuta.
Heille voisi olla helpompaa sanoa, etteivät he halua vastuunkantoa.
Nämä ovat kehityssuuntia, joita osa meistä ei olisi ikinä odottanut -
tässä monimutkaisessa tilanteessa.
Totta kai kehitys, työ ja vakaus auttavat ihmisiä -
parantamaan omaa ja perheen elämää -
ja saavuttamaan tavoitteita.
Kyllä me olemme siinä mukana.
Näimme, että ministeri Gantz Israelista -
pystyi menemään Bahrainiin -
Saudi-Arabian ilmatilan kautta.
Se ei olisi ollut mahdollista vielä muutama vuosi sitten.
Toivotaan, että maailmassa muutkin tukevat tätä kehitystä.
Toki tiedän, että nyt Yhdysvallat ja Eurooppa keskittyvät -
Intian―Tyynenmeren-alueeseen.
Se on hieman kauempana ja hieman monimutkaisempi.
Tai ehkä ei monimutkaisempi...
Samalla lailla monimutkainen.
Aivan. Meillä on erilaisia velvollisuuksia.
Äänestäjäni eivät välttämättä ajattele, että se, mistä nyt keskustelemme, -
vaikuttaa heidän elämäänsä. Vaikuttaa se, -
sillä näimme pandemian aikana, -
miten taloutemme kehittyminen hidastui ja oli vaikeaa liikkua.
Samaa olisi odotettavissa sodan ja kriisin aikana.
Yksi laiva Suezin kanavassa voi pysäyttää koko maailmankaupan.
Tarvitaan Brysselin kaltaisia paikkoja, joissa voimme keskustella -
ja tavata ihmisiä eri maista, -
jotta voimme muodostaa yhteisen kannan.
Toki asiat Euroopassa ovat monimutkaisia.
Korkean edustajan ja Euroopan komission varapuheenjohtajan rooli -
ei varmasti ole helppo.
En välttämättä allekirjoita kaikkea, mitä hän on ajanut poliittisesti, -
mutta mielestäni hänen lähestymistapansa on rakentava.
Saa nähdä. - Kiitos, Marco.
Miten sopimus voi hyödyttää Euroopan unionia ja Israel―suhteita?
Uskon, niin kuin täällä jo sanottiin, että tämä on uusi alku.
Toivottavasti sellaisena sen näkee myös Euroopan ulkosuhdehallinto -
eikä palaa vuosien takaiseen kantaansa, -
kun se väitti kivenkovaan, ettei tämä ole mahdollista.
Ja kehitystä on jo näkynyt.
Täällä mainittiin Ranskan apu alueelle.
Itse toivoisin, että tämä toimii uudelleenkäynnistyksenä -
poliittisessa ajattelussa täällä Brysselissä, -
korkea edustaja Borrell mukaan lukien.
Palaan vielä kysymykseen, -
mikseivät eurooppalaiset olleet välittämässä sopimusta.
Tämä kysymys meidän veronmaksajina pitää esittää.
Kyse ei ole siitä, ettemme ole olleet aktiivisia -
ja investoineet satoja miljoonia. Mutta mitä sillä on saatu?
Tarvitaan myös nöyryyttä.
Totta kai oli noloa Euroopan valtaapitäville, -
että tässä onnistui USA:n hallinto, joka ei ollut Brysselissä kovin suosittu.
Ja nyt kun USA:ssa valta on vaihtunut, -
luulisi, että nykyisin Euroopassa pohdittaisiin -
aiempaa aktiivisempaa roolia -
ja lisäksi tiiviimpää transatlanttista yhteistyötä.
Se ei nimittäin pysähdy tähän.
Meidän pitää hyödyntää tätä energiaa ja katsoa, mitkä ovat seuraavat maat.
Ja niin kuin varasuurlähettiläs toi esiin, -
miten tämä hyödyttää palestiinalaisia -
ja antaa heille rauhan näkymiä: -
"Jos tämä on mahdollista Persianlahden maissa, -
miksei myös meilläkin?"
Minusta nyt on aika tehdä pesäero menneisyyden käsityksiin -
ja lähteä seuraamaan uutta polkua.
Ohjelma-aika on loppumassa.
Aabrahamin sopimus on ensimmäinen askel, -
mutta seuraavaksi EU:kin voisi lähteä vähän enemmän mukaan -
edistämään sopua eri maiden välille.
Kiteytän keskustelun tärkeimmän viestin. Sen lausui varasuurlähettiläs.
Sopimus solmittiin nuorisoa ja tulevaisuutta ajatellen.
Minusta se on Aabrahamin sopimuksen pääsanoma.
Kiitos seurasta! Olen Marco Gombacci Israel-raportista.
Nähdään ensi kuussa.
Suomennos: Marianne Tenetz