ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
EU―ISRAEL-SUHTEET
Tervetuloa Euroopan parlamenttiin Brysseliin -
ja uuden Israel-raportin pariin.
Olemme iloisia siitä, että voimme olla Brysselissä tänään, -
kun ottaa huomioon, miten vaikea tilanne Euroopassa on tällä hetkellä.
Sama pätee myös Euroopan parlamenttiin.
Nimeni on Tomas Sandell. Olen ECI-järjestön perustaja ja johtaja.
Tuuraan tänään toimittaja- juontajaamme Marco Gompaccia, -
joka toivottavasti palaa ensi viikolla.
Studiossa kanssani oikealla puolellani -
on Sara Bazoobandi.
Sara varttui Iranissa.
Muutit myöhemmin Isoon-Britanniaan ja väittelit Exeterin yliopistossa.
Toimit tutkijana saksalaisessa GIGA-tutkimusinstituutissa.
Tervetuloa ohjelmaan!
Vasemmalla puolellani on tuttu kasvo, Charlie Weimers, -
europarlamentaarikko Ruotsista.
Edustat Ruotsissa ruotsidemokraatteja -
ja Euroopan parlamentissa ECR-ryhmää.
Tervetuloa myös sinulle. - Kiitos, Tomas.
Charlie olet puolustanut voimakkaasti -
iranilaisten ihmisoikeuksia ja demokratiaa.
Tiedän, että sitä arvostetaan iranilaispiireissä -
eri puolilla Eurooppaa ja Iranissa.
Asia on lähellä sydäntäni. - Kiitos.
Samaan aikaan kun me olemme koolla täällä, -
neuvottelijat ovat koolla Wienissä.
Siellä käydään neuvotteluja Iranin uudesta ydinsopimuksesta.
Sara Bazoobandi, kun katselet kristallipalloasi vuodelle 2022, -
uskotko, että neuvotteluissa onnistutaan -
elvyttämään Iranin ydinsopimus?
Vai kiristyvätkö Iranin ja lännen jännitteet entisestään?
Kiitos, Tomas.
Yritän välttää riskejä ja olla tekemättä ennustuksia -
Iranin suhteen millään lailla.
Hyvät tutkijat eivät katso kristallipalloon. - Aivan.
Yritän parhaani mukaan luonnehtia neuvottelujen tulevaisuutta -
neuvottelujen taustafilosofian asiayhteydessä.
Iranin näkökulmasta hyvä sopimus on sellainen, -
joka hyödyttää kaikkia osapuolia riittävästi niin, -
että he ovat motivoituneita noudattamaan sopimusta.
Lisäksi sopimuksen laiminlyömisen seuraukset -
ovat kummallekin niin kalliit, että sopimuksesta halutaan pitää kiinni.
Iranin näkökulmasta, -
kun otetaan huomioon sosioekonomiset vaikeudet, -
pakotteiden luomat paineet, -
paheneva köyhyys, -
inflaatio, työttömyys ja koronapandemia -
ja asetetaan ne kaikki rinnakkain, -
ei voi muuta kuin odottaa, että mailla on riittävästi motivaatiota -
haluta kunnollinen sopimus. Mutta sitä on vaikea ennustaa.
Neuvottelijat ovat sanoneet, ettei ole sopimusta, ennen kuin sopimus on.
Medialle ei tarkoituksella ole kerrottu sopimuksen yksityiskohdista, -
miltä sopimus näyttää -
ja miten paljon osapuolet ovat valmiita tekemään kompromisseja -
diplomaattisessa ponnistelussa saadakseen tyydyttäviä tuloksia.
Ja mielestäni tärkeintä Iranin hallinnon kannalta on saavuttaa -
toteuttamiskelpoisia taloudellisia ja rahoituksellisia tuloksia.
Jos länsi ja muut neuvottelijat -
ovat valmiita tarjoamaan tällaisia etuja, -
niin kutsuttuja porkkanoita, -
olisin toiveikas tulevaisuuden suhteen.
Mutta totta kai, kuulemme tänä päivänä, -
että edistyminen on aika hidasta -
ja että hankalimmista kohdista ei päästä sopuun missään asiassa.
Iranilaiset ja amerikkalaiset eivät edes asu samassa rakennuksessa.
Välittäjien pitää juosta kahden rakennuksen väliä.
Se hidastaa asioita ja luo koko joukon uusia haasteita.
Mutta sanoisin, että kannustimia ja motivaatiota on riittävästi -
sopimuksen aikaansaamiseksi.
Kiitos. Palataan siihen hetkisen kuluttua, -
mutta kysytään myös Charlielta.
Euroopan unioni ja Federica Mogherini -
olivat tärkeässä osassa, kun viimeksi neuvoteltiin sopimuksesta.
Mikä on EU:n rooli tänä päivänä?
Nähdäkseni EU rakentaa nyt hyvin pitkälle -
aiemman työskentelyn perustalle tässä asiassa.
Mutta mielestäni EU:n kannattaisi nyt arvioida -
ja tehdä johtopäätöksiä viimekertaisesta JCPOA:sta.
Muistetaan, mitä korkea edustaja Mogherini sanoi: -
"JCPOA on alueen turvallisuuden kannalta ratkaisevan tärkeä."
"Sen onnistunut toimeenpaneminen varmistaa, -
että Iranin ydinohjelma pysyy rauhanomaisena."
Riittää, että palaa ihmisten sloganeihin -
vuoden 2019―2020 mielenosoituksissa, -
jotta näkee, mitä Iranin hallinto teki niillä rahoilla, -
jotka se sai JCPOA:n ja pakotehelpotuksien myötä.
Voin siteerata joitain mielenosoittajia.
"Ei Gazalle, ei Libanonille. Uhraamme elämämme Iranille."
"Korkein johtaja elää kuin jumala, me kansalaiset kuin kerjäläiset."
"Meillä ei ole rahaa eikä polttoainetta. Hiiteen Palestiina."
Nämä huudot kaikuivat Iranin kaduilla siihen aikaan.
Se kertoo, mitä asioita hallinto pitää tärkeimpinä.
Se ei investoinut maatalouteen.
Se ei hillinnyt polttoaineen hintojennousua -
ja ruoan hintojennousua, joka siihen aikaan oli kovaa.
Ne aiheuttavat edelleen isoja ongelmia iranilaisten arjessa.
Se siis vastauksena Mogherinin ensimmäiseen väittämään.
Toisen väittämän mukaan Iranin ydinohjelma pysyy rauhanomaisena.
Jos se olisi rauhanomainen, -
se olisi varmasti ollut Iranille kustannustehokkain vaihtoehto -
vakaan energiamuodon takaamiseksi.
Mutta se ei ole.
Iranille olisi paljon kustannustehokkaampaa -
investoida esimerkiksi maan öljyntuotantoon -
ja tehdä siitä tehokkaampaa, mutta se ei tee niin.
Se kertoo, mikä on ydinohjelman todellinen tarkoitus.
Se ei ole rauhanomainen.
EU:n täytyy herätä tässä todellisuuteen, -
mutta se ei herää. Se pitää kiinni JCPOA:sta.
Sen pitää ymmärtää, että JCPOA oli huonosti laadittu -
ja nyt se on kuollut, koska kentän todellisuus on muuttunut.
Iranilaiset, hallinto, on käyttänyt tämän ajan -
korkeille tasoille väkevöidyn uraanin valmistamisen lisäämiseen.
Se ei ole päästänyt -
YK:n tarkastajia laitoksiinsa.
Se on valmistanut uraanimetallia, -
jota käytetään ydinaseen sisuksessa.
Se on myös jatkanut sentrifugien kehittämistä.
EU:n tulisi arvioida asiaa uudelleen, ja nopeasti.
En vastusta uutta sopimusta, -
mutta sopimuksen pitää ottaa tämä kaikki huomioon.
Siinä täytyy ottaa huomioon myös Iranin tavanomainen ohjusohjelma, -
mitä JCPOA ei tehnyt.
Kiitos, Charlie. Meidän täytyy muistaa tietysti, -
että Israelia kutsutaan joskus ensimmäiseksi puolustuslinjaksemme.
Israelissa ollaan hyvin huolissaan neuvottelujen hitaasta etenemisestä.
Ja myös pääministeri Bennett twiittasi tänä aamuna, -
että pitää muistaa, ettei Israel ole osa mahdollista sopimusta -
ja Israel pitää kaikki vaihtoehdot avoimina -
estääkseen Irania saamasta ydinasevalmiutta.
Mutta Jerusalemista kuuluu myös hieman sovittelevampaa sävyä.
Etenkin ulkoministeri on antanut lausuntoja, -
että Israelkin toivoo sopimusta -
ja että Israel haluaa olla rakentava ja tehdä yhteistyötä.
Silti täytyy muistaa, että Israel on aina tehnyt hyvin selväksi sen, -
mitä he pitävät uhkana omalle olemassaololleen, -
ja että se pitää avoimena vaihtoehdon toimia yksin, -
ellei mikään muu auta.
Mutta kysyn sinulta, Sara.
On kiinnostavaa kuulla näkemyksesi ensinnäkin akateemisesti.
Toimit täysipäiväisesti tutkijana. Mutta olet myös varttunut Iranissa.
Tunnet ihmiset. Sinulla on siellä sukua.
Mitä sanoisit, -
miltä näyttäisi ihanteellinen sopimus?
Oletko toiveikas? Uskotko, että voidaan päästä -
kumpaakin tyydyttävään sopimukseen?
Ihmisille tärkein asia on tietenkin hyvinvointi, -
jota pakotteet ovat heikentäneet erittäin paljon.
Pakotteet ovat suoraa seurausta ydintavoittelusta.
Presidentti Ruhani vaalikampanjassaan -
lupasi kansalle saada aikaan sopimuksen.
Hän lupasi palauttaa kansalaisten passien arvon -
eli normalisoida diplomaattisuhteet muuhun maailmaan.
Lisäksi hän lupasi palauttaa valuutan arvon eli kohentaa taloutta.
Hän epäonnistui niissä, eikä vain siksi, -
että presidentti Trump päätti irrottaa USA sopimuksesta, vaan myös -
koko joukosta huonoja taloudellisia linjauksia ja päätöksiä.
Korruptiota, resurssien uudelleen ohjaamista, vääriä painotuksia.
Ruhanin hallintoon luotiin hyvin vahva välistävetojärjestelmä.
Kaikki nämä tekijät yhdessä -
johtivat siihen, ettei hän onnistunut kampanjalupaustensa pitämisessä.
Presidentti Raisi yritti kampanjassaan viisaasti valita eri lähtökohdan.
Hän lupasi olla linkittämättä iranilaisten toimeentuloa -
neuvottelujen tulevaisuuteen lännen kanssa.
Hän siis lupasi monipuolistaa -
Iranin taloudellisia intressejä ja vaihtoehtoja, -
niin että jos USA tai EU jatkaa pakotteita, se ei ole ongelma -
tai Iran pystyy ainakin minimoimaan vahingot.
Totta kai hallinto on yrittänyt jo Ruhanin kaudella löytää vaihtoehtoja -
ja solmia pitkäjännitteisiä sopimuksia talous- ja turvallisuusyhteistyöstä -
ja mekanismeista Kiinan ja Venäjän kanssa.
Iran jopa solmi öljyn vaihtokauppasopimuksia -
Venezuelan kanssa. Venezuela maapallon toisella puolella -
on ilmeisesti Iranille käypä kumppani öljyn vaihtokaupassa.
Iran on siis yrittänyt aktiivisesti sopeuttaa talousintressejään.
Se on etsinyt aktiivisesti vaihtoehtoja.
Mutta todellisuudessa ihmiset näkevät, että yksi twiitti -
Iranin tai toisen osapuolen pääneuvottelijalta -
voi haukata valuutan arvosta 3―5 prosenttia.
Eli myönsipä Raisi sitä tai ei, -
löysipä hän vaihtoehtoja tai ei, -
Iranin sisäisen taloustilanteen tulevaisuus -
linkittyy läheisesti neuvottelujen tulevaisuuteen.
Kansan kannalta paras olisi sellainen sopimus, -
joka vakauttaa taloutta. Ihmisten omaisuuden arvo on romahtanut -
hyvin lyhyessä ajassa.
Inflaatio murskaa ihmisiä. Köyhyys kasvaa.
Ihmisiä joutuu konkurssiin kaikkialla.
Ihmisillä on omaisuutta, mutta he eivät pysty muuttamaan sitä rahaksi.
Keskivertokansalainen Iranissa ei piittaa -
uraanin väkevöintiasteesta tai sentrifugien lukumäärästä.
Heille on tärkeää, onko toimeentulo taattu, saavatko he ruokaa pöytään, -
voivatko he lähettää lapsensa kouluun, pääsevätkö he lomalle.
Ihmiset näkevät, että heidän toimeentulonsa kutistuu.
Hyvä sopimus olisi sellainen, joka höllentäisi pakotteita, -
niin että näkymät olisivat paremmat.
Sara, kun keskustelimme aiemmin, mainitsit jotain kiintoisaa.
Se liittyy eri kulttuuriin. Kutsuit sitä basaari-asenteeksi neuvotteluissa.
Euroopassa, erityisesti Pohjois-Euroopassa -
ajattelemme, että sopimus on sopimus, -
ja sitten edetään siitä hyvin jäykästi.
Kertoisitko, mitä tarkoitat basaari-asenteella -
ja miten se liittyy ydinneuvotteluihin?
Erityisesti tällä neuvottelukierroksella -
iranilaisilla oli alussa hyvin ankara linja.
He näyttivät tai ainakin esittivät, että he voivat kävellä pois milloin vain -
pelkäämättä, että kaikki kariutuu.
He sanoivat jopa...
Mies taitaa nykyään olla Iranin neuvottelutiimin medianeuvonantaja, -
tohtori Marandi.
Hän on yllättäen itse USA:n kansalainen, -
ja hän on varttunut ja opiskellut USA:ssa.
Silti hänellä on hyvin USA:n- ja lännenvastainen kanta -
Iranin neuvottelutiimissä.
Pari viikkoa sitten hän tuli julkisuuteen ja sanoi avoimesti, -
että vaikka neuvottelut kariutuisivat, iranilaisilla ei ole syytä huoleen.
Nämä kaikki ovat signaaleja. Alussa he pelasivat kissa-ja-hiiri-leikkiä.
He esittivät olevansa vaatimuksissaan hyvin jyrkkiä -
ja haluttomia kompromisseihin.
Muutama päivä sitten korkein johtaja piti julkisen puheen.
Hän mainitsi, että yhteistyö ja yhteistoiminta -
ja kansainvälisen yhteisön tapaaminen ei tarkoita antautumista.
Minulle nämä ovat signaaleja, jotka vahvistavat basaari-asenteen.
Alussa he olivat olevinaan hyvin voimakkaita -
ja jopa valmiit poistumaan hetkenä minä hyvänsä.
Tosiasiassa he haluavat sopimuksen.
Eli se on vähän kuin pokeria. Kenellä on pokerinaama?
Charlie, ehkei puhuta neuvotteluteknisistä asioista.
Nämä neuvottelut ovat erittäin monimutkaiset.
Monien katsojien on vaikea ymmärtää kaikkea, mitä on pelissä.
Nyt puhutaan siis Iranin islamilaisesta tasavallasta.
Tiedän, että olet seurannut tilannetta useiden vuosien ajan.
Kysymys kuuluukin, -
keiden kanssa me olemme nyt tekemisissä.
Olet paljon yhteydessä aktivisteihin Iranissa ja Iranin ulkopuolella.
Mitä sinä kuulet sieltä?
Minkä pitäisi päästä esiin täällä Euroopan parlamentissa, -
etenkin nyt, kun yritämme neuvotella iranilaisten kanssa ja päästä sopuun?
Se on monimutkainen kysymys.
Olemme tekemisissä islamismiin verhoutuneen kleptokratian kanssa.
Se valmistelee tietä tänä päivänä -
talouden haltuun ottoa miltei kokonaan -
Iranin vallankumouskaartin hyväksi.
Se tukahduttaa yrittäjyyttä ja luo paljon ongelmia -
tavallisille iranilaisille.
Se on hallinto, -
joka tarkoituksella tukahduttaa Iranin kansaa -
ja joka ei ikinä tule välittämään ihmisoikeuksista, -
niin kuin me ne ymmärrämme.
Se kylvää tarkoituksella tuhoa alueellaan, -
sillä se on sen julki lausuttu tavoite.
Levittää sen kunniakasta ideologiaansa koko Lähi-itään, -
halusivatpa ihmiset sitä tai eivät.
Iranilaiset haluavat sitä yhä vähemmän ja vähemmän.
Jopa kaikkein uskonnollisimmissa kaupungeissa -
moskeijassa käyminen vähenee jyrkästi.
Kävijämäärät ovat samanlaisia kuin Suomen ja Ruotsin valtionkirkoissa.
Siitä tietää, miten vähäisiä ne ovat.
Niinpä ideologiset perusperiaatteet, -
joihin Iranin hallinto nojaa, -
ovat paljon heikommat kuin joitain vuosikymmeniä sitten.
Silti hallinto tavoittelee yhä suurempaa roolia.
Niin kauan kuin se pystyy ampumaan mielenosoittajia kaduilla -
ja niin kauan kuin se pystyy rahoittamaan liikkeitä -
rajojensa ulkopuolella, se jatkaa sitä.
EU:n täytyy ymmärtää se, -
sillä meillä on taipumus kohdella...
Tai Euroopan johtajilla on taipumus kohdella Irania -
pelkästään lyhytjännitteisestä taloudellisesta näkökulmasta.
He vaikkapa haluavat kasvattaa kauppaa tässä ja nyt -
tämän hyvin ongelmallisen hallinnon kanssa -
ja talouden kanssa, joka ei ole markkinatalous.
He eivät katso kauemmas, mitä Iran voisi olla ilman tätä hallintoa.
Millaisen kaupan tason voisimme saavuttaa, -
jos Iran olisi rakennettu kansansa tahdon varaan -
ja kleptokratia olisi poissa? Sanoisin, että kauppaa olisi enemmän.
Meillä olisi myös maa, -
joka suojelisi järjestystä Lähi-idässä -
eikä olisi sellainen riidanhaluinen toimija kuin se nyt on.
Näin minä näen Iranin.
Siitä voisi sanoa paljon enemmänkin.
Sanoit jo monta asiaa.
Muistutetaan vielä, -
mitä Iranin hallinto on sanonut juutalaiskansasta ja Israelista.
Viikon päästä tulee kuluneeksi 80 vuotta Wannseen konferenssista, -
jossa hahmoteltiin juutalaiskysymyksen loppuratkaisu.
Kahden viikon päästä vietetään holokaustin muistopäivää.
Minusta kansainvälisessä yhteisössä tulisi säilyä se raja, -
että ei ole hyväksyttävää uhota toisen maan tuhoamisella, -
juutalaisvaltion tuhoamisella.
Mehän olemme luvanneet: "Ei koskaan enää."
Heitä täytyy pitää tilivelvollisina kansainvälisessä yhteisössä.
Sen lisäksi meidän täytyy nostaa esiin -
nk. "Maailman tiedekonferenssin", -
joissa he tutkivat valheellista...
...holokaustin todellisuutta.
Niissä käytännössä kielletään holokausti tai väheksytään sitä.
Niissä jopa järjestetään pilakuva- kilpailuja ja tehdään asiasta pilaa.
Se on meille asia, josta ei voi neuvotella.
Euroopan unionilla ja läntisellä maailmalla -
täytyy olla moraalista rohkeutta tehdä selväksi, -
mitä odotamme sellaiselta, jonka kanssa ryhdymme neuvottelemaan.
Minusta se on tärkeä näkökulma -
esitettäväksi täällä Euroopan parlamentissa, -
joka tavallaan syntyi holokaustin tuhkista.
Mutta nyt kysymys sinulle, Sara.
Mietitäänpä hieman Euroopan linjauksia.
Etenkin Ruotsissa harjoitetaan nk. feminististä ulkopolitiikkaa.
Olet nainen. Olet iranilainen. En aio kysyä, oletko feministi.
Haluaisin kuulla kommenttisi, -
miten paljon se voimauttaa naisia Iranissa?
Valitettavasti ei kovin paljon.
Syy on se, että eurooppalaiset arvot -
ja eurooppalaiset periaatteet, -
joiden perustalle tämä parlamentti on rakennettu, -
on usein vähintäänkin jätetty huomiotta -
autoritaaristen hallintojen suhteen eri puolilla aluetta.
Se ei päde vain Iraniin vaan koko joukkoon maita -
siinä osassa maailmaa.
Käytännössä monille eurooppalaisille päättäjille tärkeintä on -
säilyttää suhteellisen rauhalliset suhteet ja dialogi -
riippumatta siitä, seuraako dialogista -
hyötyä kyseisen yhteisön jäsenille tai naisten, vähemmistöjen, -
uskontovähemmistöjen ja etnisten vähemmistöjen asemalle.
Siinä osassa maailmaa on monenlaisia ongelmia.
Johtavatko linjaukset mihinkään merkitykselliseen niissä yhteisöissä?
Olen ikävä kyllä skeptinen, sillä en näe myönteistä vaikutusta -
kahdensuuntaisesta dialogista, jota Eurooppa haluaa ylläpitää.
Asian kääntöpuolena on se, että Euroopan päättäjät sanovat, -
että ilman sitä ei ole minkäänlaista yhteyttä -
eikä toinen suostu keskustelemaan, mikä olisi vielä pahempi tilanne.
En oikein tiedä, -
millaisia linjauksia Eurooppa pystyy luomaan.
Kenties Charlie osaa kertoa niistä.
Mutta ainakin tämänhetkisen tilanteen valossa -
Euroopassa saadaan hyvin vähän aikaan -
mainitsemiesi tilanteiden kohentamiseksi.
Charlie, sinulla on vajaa minuutti aikaa -
lähettää viesti neuvottelijoille Wienissä -
ja kenties vastata Saralle.
Miten voimme olla johdonmukaisia linjauksissamme -
ja edistää arvoja, jotka ovat paitsi eurooppalaisia myös universaaleja?
Ensimmäinen askel, joka heidän tulisi ottaa, -
on osoittaa moraalista tukea Iranin kansalle.
Ruotsin ulkoministeri meni Iraniin ja pukeutui hijabiin -
ja sanoi: "Maassa maan tavalla."
Kun Iranin johtajia tuli Eurooppaan, -
hän hyväksyi sen, etteivät he kätelleet häntä.
He eivät toimineet maan tavalla.
Iranin johtajia kohdellaan kuin he olisivat eri planeetalta.
He eivät ole. He ovat varsin tietoisia -
naisten liikkeestä Iranissa.
He kokisivat erittäin suurta painetta, -
jos EU nostaisi sen esiin. Se on ensimmäinen asia.
Sanomani neuvottelijoille Wienissä on sellainen, -
että JCPOA:n elvyttämisen idea tulisi hylätä.
Sen sijaan tulisi pyrkiä uuteen sopimukseen, -
jossa on riittävästi suojalausekkeita -
esimerkiksi YK:n tarkastajien pääsystä kohteisiin -
ja jossa uraanin väkevöintiä rajoitetaan -
alle 3,67 prosentin -
nykyisen jopa 60 prosentin sijaan.
Tärkein sanoma olisi kuitenkin se, että täytyisi arvioida uudelleen -
suhde Iranin johtajiin kokonaisuudessaan -
ja ymmärtää, että se on tällä hetkellä epävakauttava voima -
ja maa, joka saattaa olla sotaisa voima alueella.
Kiitos, Charlie ja Sara, viisaista sanoista.
Toivottavasti Wienissä ollaan kuulolla.
Toivottavasti he ottavat tämän huomioon -
yrittäessään laatia sopimusta, -
joka palvelisi Iranin kansan intressejä, ei välttämättä hallinnon vaan kansan -
ja kaikkien muiden kansojen, jotka tahtoisivat elää rauhassa -
ja universaalien arvojen mukaisesti.
Tämä oli Israel-raportti. Nähdään taas kuukauden päästä!
Toivottavasti toimittajamme Marco Gombacci on silloin mukana.
Sanomme Brysselistä: Shalom!
Auf Wiedersehen ja nähdään ensi kuussa!
Suomennos: Marianne Tenetz