ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Miten Euroopasta tulisi turvallisempi paikka juutalaisille?
Shalom ja tervetuloa seuraamaan Israel-raporttia -
Euroopan parlamentista, Euroopan unionin sydämestä.
Tänään keskustelemme antisemitistisestä iskusta -
synagogaa vastaan Saksassa.
Pohdimme, miten tehdä Euroopan kadut turvallisemmiksi juutalaisille.
Mukana ohjelmassa: Tomas Sandell, ECI:n perustaja ja johtaja; -
Katharina von Schnurbein, antisemi- tismin torjunnan EU-koordinaattori; -
ja David Lega, europarlamentaarikko Ruotsista. Tervetuloa!
Aloitetaan teistä, Tomas. Hienoa, että olette taas mukana.
Meillä on tänään hyvin tärkeä aihe.
Kertoisitteko matkasta, jonka hiljattain teitte ECI:n ja Israelin puolesta -
YK:n yleiskokoukseen New Yorkiin?
Kiitos, Simon. Elämme nyt hyvin vakavia aikoja, -
joten iloitsen saadessani edes aloittaa positiivisilla uutisilla.
Viime matkamme YK:hon yleiskokousviikolla -
oli monin tavoin historiallinen.
Siitä todistaa niiden tapaamisten määrä, joita meillä oli -
hallintojen edustajien kanssa neljästä eri maanosasta.
Keskustelimme, miten voisimme tehdä YK:sta ystävällisemmän Israelille.
Sillä viikolla, kun olimme siellä, vietettiin tietysti jom kippuria.
Kuten muistamme, se on jo muutaman vuoden ajan ollut -
YK:n tunnustama juhlapäivä.
Niin kutsuttu Jom kippur -koalitio, jota olemme jo vuosia rakentaneet, -
käsitti alun perin 70 maata.
Nyt se laajenee hyvin erityisellä tavalla.
Minusta viikkoa kuvasti hyvin se, -
että Bahrainin ulkoministeri sai tunnustuksen -
ystävyydestä Israelia ja juutalaiskansaa kohtaan.
Samaan aikaan Marokko rakentaa maahansa juutalaismuseota.
Tämä on monella tavalla historiallista.
Tämä voi olla väliaikaista, en tiedä.
Mutta joka tapauksessa tämä vahvistaa Israelin asemaa -
kansainvälisellä areenalla.
Olemme iloisia saadessamme tehdä pienen osamme -
ei-juutalaisena järjestönä Israelin tukemisessa.
Hienoa! David, tervetuloa ohjelmaan.
Ei olekaan jokapäiväistä saada vieraaksi paralympiaurheilijaa -
ja maailmanennätysmiestä.
Vanhoja meriittejä! Monta vuotta ja 20 kiloa sitten.
Mitaleja ei oteta pois.
Teidät valittiin toukokuussa uutena jäsenenä Euroopan parlamenttiin.
Antisemitismi koskettaa teitä henkilökohtaisesti -
etenkin isovanhempienne kautta.
Mitä heille tapahtui toisessa maailmansodassa?
Vastaavanlaista tapahtui Euroopassa paljon.
Juutalainen identiteetti on minulle hyvin tärkeä.
Se on kulkenut mukanani koko ikäni.
Juutalainen identiteetti vaikuttaa minuun kokonaisvaltaisemmin -
kuin vammaisen identiteettini, vaikken ole uskonnollinen.
Isoisäni syntyi Grójecissa Puolassa vuonna 1915.
Kun getot perustettiin, hän pakeni entiseen Neuvostoliittoon.
Siellä hän tapasi isoäitini. He menivät naimisiin -
ja palasivat Puolaan toisen maailmansodan jälkeen.
Kun antisemitismi nousi uudelleen 1960-luvun lopussa, -
heidän oli pakko paeta jälleen, tällä kerralla Ruotsiin.
En tajunnut kunnolla sen merkitystä.
Meillä ei ollut isoa sukua. Vain kolme ihmistä selviytyi.
Minulle se oli luonnollista. Asia kirkastui minulle silloin, -
kun paralympiaurheilijana julkaisin kirjani.
Hänelle se oli suuri päivä. En ollut aiemmin tajunnut sitä.
Kun nimi "Lega" luki kirjan kannessa, Hitler oli epäonnistunut.
Se liikutti minua tavalla, jota en ollut pitänyt edes mahdollisena.
En ollut ikinä ajatellut asiaa siltä kantilta.
Joku halusi hävittää nimemme.
Sen säilyttäminen oli isoisälle elämän suurin saavutus.
Hän oli onnistunut pelastamaan perheensä.
Kiitos, että kerroit meille isovanhempiesi tarinan.
Katharina, on kunnia saada teidät jälleen ohjelmaan.
Se kertoo ohjelman painoarvosta.
Olette saaneet puolellenne monia juutalaisia -
rohkealla työllänne antisemitismin torjunnassa.
Euroopassa tapahtui valitettavasti jälleen terrori-isku, -
tällä kerralla synagogaan. Iskussa kuoli kaksi ihmistä.
Tilanne olisi ollut paljon pahempi, jos tekijä olisi päässyt synagogaan.
Synagogassa oli 80 juutalaista viettämässä jom kippuria.
Mitä ajatuksia teillä on tästä terrori-iskusta -
ja uusnatsi-ideologiasta iskun motiivina?
Minusta ei voida liioitella sitä järkytystä, -
jota isku aiheuttaa Euroopan juutalaisyhteisössä.
Ei vain niille, jotka olivat tapahtuma-aikaan synagogassa, -
vaan juutalaisille kautta Euroopan.
Maallistuneetkin juutalaiset käyvät synagogassa jom kippurina.
Monet keskeyttivät jom kippur -tilaisuuden ensi kertaa elämässään.
Osa kertoi, että heidän synagogansa ympärillä parveili yhtäkkiä poliiseja -
varotoimena Hallen tapahtumien vuoksi.
Uskon, että vielä vuosienkin päästä -
ihmiset sanovat: "Muistatko, mitä tapahtui Hallessa vuonna 2019?"
Tämä käy hyvin syvälle.
Mielestäni meidän täytyy pitää se mielessä.
Terroriuhkien arviointi on kehittynyt paljon.
Suhtaudumme yhtä vakavasti -
niin vasemmiston ja ääri-islamistien terroriuhkaan -
kuin uusnatsien ja valkoisen ylivallan terroriuhkaan.
Se, mitä näimme Yhdysvalloissa Pittsburghissa ja Powayssa, -
on nyt rantautunut tänne Eurooppaan.
Sitä ollaan torjumassa kaikilla mahdollisilla tasoilla.
Se on hyvin vaikeaa, silloin kun kyse on yksin toimivista terroristeista.
Tiedämme, että juutalaisyhteisöille turvallisuus on ykkösasia -
ja on ollut ykkösasia pitkään.
Siksi olemme toimineet hyvin monilla eri tasoilla.
Yksi toimenpide oli julkilausuma, -
jonka Euroopan neuvosto hyväksyi joulukuussa 2018.
Se käynnistyi tarpeella lisätä turvallisuutta -
ja sitouttaa jäsenmaat parantamaan juutalaisten tilojen turvallisuutta.
Kesäkuussa järjestimme tapaamisia, joihin tuli, joskus jopa ensi kertaa, -
viranomaisia jäsenmaista ja kyseisten maiden juutalaisten edustajia -
keskustelemaan juuri heidän turvallisuustilanteestaan -
ja sitoutumisesta taloudelliseen vastuuseen.
Turvallisuusjärjestelyjen kustannusten ei saa langeta juutalaisille -
vaan maksaminen on valtion vastuulla.
Suhtaudumme asiaan hyvin vakavasti. Hallen iskun jälkeisenä päivänä -
lähetimme kaikille jäsenmaille kirjeen -
ja kehotimme niitä pitämään lujemmin kiinni julistuksen sitoumuksista -
ja juutalaisyhteisöjen turvallisuudesta.
Kiitos näistä tuoreista tiedoista.
Tomas, mitä ajatuksia teillä on tästä järkyttävästä terrori-iskusta -
Euroopan juutalaisyhteisöä vastaan?
Saksan juutalaisyhteisö on ajatuksissamme ja rukouksissamme.
Isku aiheutti pelkoa.
Millaisia poliittisia linjauksia voidaan tehdä, -
jotta Euroopan juutalaisyhteisö tuntisi olonsa turvallisemmaksi?
Mitä ECI tekee asian hyväksi?
Samoin kuin kollegani täällä, minäkin olin hyvin järkyttynyt.
Minusta kaikkein häiritsevintä oli ― kenties minun ei pitäisi sanoa tätä ―
että tekijä oli uusnatsi.
Olen ehkä kuulunut niihin, jotka ovat vähätelleet -
äärioikeiston fyysisen väkivallan uhkaa.
Tilastot ovat toistaiseksi tukeneet tätä.
Lähestymme Auschwitzin keskitys- leirin vapauttamisen 75-vuotisjuhlaa.
Nyt tämä uusnatsi Saksassa kieltää holokaustin -
ja perustelee iskuaan sillä, -
että kaikki maailman ongelmat johtuvat juutalaisista.
Se oli minusta hyvin huolestuttavaa.
Mielestäni se alleviivaa sitä tosiseikkaa, -
että meidän täytyy pitää hyvin tarkkaan silmällä -
Euroopan äärioikeiston tilannetta.
Yhtä lailla olen huolissani siitä, -
että Saksan hallinnossa -
tähän uhkaan ei mielestäni ole suhtauduttu tarpeeksi vakavasti.
Keskustelin vielä kesäkuussa -
Saksan liittopäivien puhemiehen kanssa.
Hän kiisti antisemitismin olemassaolon Saksassa.
Asia vaivasi minua kotimatkalla.
Ihmettelin, miten tämä voi olla totta.
Me lännessä olemme analyyttisia ja meillä on taipumus -
määritellä antisemitistiset iskut mielenterveysongelmista johtuviksi.
Helposti sanotaan, että juutalais- vastaisuus ja juutalaisvastaiset iskut -
johtuvat yksittäisten ihmisten mielenterveysongelmista.
Antisemitismiä ja juutalaisvihaa ei siis määritellä -
ajankohtaiseksi uhkaksi juutalaisyhteisöjemme olemassaololle.
Tämän pitäisi olla viimeinen herätyshuuto, -
ei ainoastaan Saksalle, vaan koko Euroopalle: tämä on yhä uhka.
Kokonaistilanteen kannalta on tärkeää muistaa, -
mitä tapahtui muutama päivä ennen Hallen iskua Berliinissä.
Sielläkin nimittäin yritettiin tunkeutua synagogaan.
Tekijällä oli erilainen tausta kuin Hallen tapauksessa.
On hyvin huomionarvoista, mitä tapahtui jälkeen päin.
Tekijä tietysti pidätettiin, mutta häntä vastaan ei nostettu syytteitä.
En tässä toista, -
mitä tekijä median mukaan huusi synagogan ulkopuolella.
Tällaiseen vihapuheeseen täytyy mielestäni puuttua paljon tiukemmin.
Onko hyväksyttävää, että 75 vuotta holokaustin jälkeen -
joku voi julkisesti kadulla huutaa kuolemaa juutalaisille. Mielestäni ei.
Hyvä kannanotto. Kiitos, Tomas.
David, tilastojen valossa kolmen viime vuoden aikana -
Britanniassa on raportoitu ennätys- määrä antisemitistisiä tapauksia.
Ranskassa, jossa asuu Länsi- Euroopan suurin juutalaisyhteisö, -
antisemitistiset teot lisääntyivät 75 prosenttia vuosina 2017―2018.
Saksassa ne lisääntyivät 19 prosenttia.
Mikä on antisemitismin tilanne Ruotsissa?
Miten hallintonne torjuu sitä?
Mielestäni hallintomme on liian heikko ja on ollut sitä useita vuosia.
Tilastot laaditaan Ruotsissa hieman eri tavalla, joten niitä on vaikea verrata.
Otin mukaani joitain lukuja. Osa on lupaavia, osa hyvin hälyttäviä.
Ruotsalaisista 81 prosenttia pitää antisemitismiä ongelmana.
Luku on korkeampi kuin Euroopan keskiarvo. Se on hyvä asia.
Ruotsalaista 79 prosenttia uskoo, että holokaustin kieltäminen on ongelma.
Sekin ylittää keskiarvon. Se on hyvä.
Mutta hälyttävää on se, että ruotsalaisista 85 prosenttia -
sanoo Lähi-idän konfliktin vaikuttavan siihen, -
miten juutalaisiin suhtaudutaan Ruotsissa.
Sekin ylittää Euroopan keskiarvon.
Hallinto on jo hyväksynyt toimintasuunnitelman, -
mutta sen tulisi nyt panna se toimeen ja täsmentää sitä.
Toimintasuunnitelmassa on 14 pääkohtaa.
Niistä 7 liittyy koulutukseen.
Se on luonnollista, sillä tarvitaan kauaskantoisia ratkaisuja, -
mutta nämä asiat tapahtuvat nyt.
Kaikki varmasti tietävät Malmön tilanteesta.
Siellä uhkaukset ja iskut pakottavat juutalaisia muuttamaan muualle.
Malmön seurakuntaan ja juutalaisyhteisöön -
kuului vielä 1970-luvulla 3 000 juutalaista.
Nyt luku on tippunut 380:een.
Se on hirvittävä luku.
Niin hirvittävä, että presidentti Obama lähetti sinne aikoinaan -
erityisedustajan tutkimaan tilannetta. Ruotsi on liian heikko.
Katharina, äskettäinen terrori-isku Euroopassa, Saksan synagogaisku, -
on aiheuttanut pelkoa ja huolta Euroopan juutalaisyhteisöissä.
Mikä on sanomanne Euroopan juutalaisyhteisölle, -
jotta turvallisuudentunne palaisi ja syntyisi toivo, että EU ryhtyy toimiin -
juutalaisten suojelemiseksi ja turvallisuuden lisäämiseksi?
Kaikkien aloitteidemme takana on ollut ajatus, -
että juutalaisyhteisöllä täytyy säilyä usko tulevaisuuteen Euroopassa.
Haluamme nähdä täällä vilkasta ja avointa juutalaiselämää.
Haluamme, että tilanne normalisoituu.
Tämä on ollut taustalla kaikissa päätöslauselmissa ja julkilausumissa, -
antisemitismin määritelmän käyttöönotossa -
ja turvallisuusaloitteissa, -
joissa tarjoamme jäsenvaltioille taloudellista tukea -
esimerkiksi synagogien turvallisuuden parantamisessa.
Tiedämme, että mitkään julkilausumat ja päätöslauselmat eivät auta, -
ellemme me toimi.
Tärkeintä on nyt, että jäsenvaltiot pitävät kiinni sitoumuksistaan -
ja kouluttavat poliisejaan ja keräävät tietoja tarkemmin, -
jotta saadaan täsmällistä tietoa.
Pitää kouluttaa opettajia, tarkistaa opetussuunnitelmia -
ja parantaa turvallisuustoimia yhdessä juutalaisyhteisöjen kanssa.
Julkilausumassa jäsenvaltiot sitoutuvat luomaan -
kokonaisvaltaisen strategian antisemitismin kitkemiseksi -
osana yleistä rasisminvastaista strategiaansa.
Toivomme, että vuoden 2020 loppuun mennessä kaikilla jäsenmailla -
olisi toimintasuunnitelma laadittuna ja jo osaksi käytössä.
Tietysti esimerkiksi turvallisuusasiat on laitettava kuntoon välittömästi.
Se on ajanut myös komissaari Jourován -
ja varapuheenjohtaja Timmermansin politiikkaa tässä asiassa.
Tällä halutaan varmistaa, että muutoksia todella tehdään.
Tuemme työtä järjestämällä täällä Brysselissä säännöllisesti -
jäsenmaiden ja juutalaisyhteisöjen edustajien tapaamisia.
Kesäkuussa oli turvallisuuskokous.
Joulukuussa järjestämme koulutustyöryhmän kokouksen, -
jossa pohdimme, miten juutalaista kulttuuria voisi opettaa kouluissa.
Tutkimuksissamme eurooppalaisista vain 3 prosenttia sanoo -
tuntevansa juutalaista kulttuuria. Hyvin alhainen määrä siis.
Tahdomme myös esitellä ideoita siitä, -
miten kouluopetuksessa voi käsitellä antisemitismiä -
ja shoahia, holokaustia.
Tarjoamme jo olemassa olevia työkaluja ja parhaita toimintatapoja.
Tässäkään pyörää ei tarvitse keksiä uudelleen.
Osissa maita on jo toimintasuunnitelma.
Meidän täytyy tarkastella kokonais- valtaisesti eri alueiden tilannetta, -
mitä asioita pitää kehittää ja mitä voimme oppia toisiltamme, -
jotta joidenkin vuosien päästä turvallisuustoimia ei enää tarvita, -
sillä juutalaisilla on turvallista.
Kiitos tästä puheenvuorosta.
Tomas, olemme nyt Belgiassa.
Belgiassa ja Ranskassa sotilaat konepistoolien kanssa -
vartioivat synagogia, juutalaismuseoita ja juutalaisia kouluja.
Juutalaiset koulut muistuttavat lähinnä linnoituksia.
Turvatoimenpiteet ovat paikallaan väliaikaisesti, -
mutta pidemmän päälle ne eivät lisää turvallisuuden tunnetta, -
etenkin kun iskuja yhä tapahtuu. Iso kysymys onkin, -
onko juutalaisilla tulevaisuutta Euroopassa.
Muotoilen kysymyksen uudelleen. Onko Euroopalla tulevaisuutta, -
jos häviämme taistelun antisemitismiä vastaan?
Jos juutalaiset kokevat, ettei heillä ole tulevaisuutta Euroopassa, -
onko Euroopalla tulevaisuutta? Selvä vastaus on "ei".
Siksi ECI on vaatinut Euroopan komission tulevaa puheenjohtajaa -
Ursula von den Leyeniä, joka astuu virkaan 1. marraskuuta, -
kutsumaan ensimmäisenä toimenaan antisemitismi-kriisikokouksen, -
sillä antisemitismin nousu uhkaa Euroopan sielun olemassaoloa.
Se olisi minusta sopiva tapa aloittaa viisivuotiskausi.
Sanon myös, että ECI:n olemassaolo -
juontaa juurensa samanlaiseen kriisikokoukseen vuonna 2004.
Sen kutsui koolle puheenjohtaja Romano Prodi.
Totta kai vuonna 2004 unelmoin siitä, -
että 16 vuoden kuluttua asiat olisivat toisin.
Kuka ties tämä on viimeinen mahdollisuutemme korjata asiat.
Voin vain toistaa sen, mitä Katharina von Schnurbein jo sanoi.
Nyt on korkea aika toimia.
Syksyllä tuli kuluneeksi 80 vuotta toisen maailmansodan alkamisesta.
Tammikuussa Auschwitzin vapauttamisesta tulee 75 vuotta.
Nyt antisemitismi on ennätyksellisen voimakasta kaikkialla Euroopassa.
Onko juutalaisilla mielestänne tulevaisuutta Euroopassa, -
jos antisemitistiset iskut jatkuvat tällä tahdilla?
Emme ole lainkaan kiistäneet uhkan olemassaoloa -
emmekä myöskään pelkoja, joita näemme juutalaisyhteisöissä.
Me uskomme, ja tämän on toistuvasti vahvistanut -
Euroopan komission poliittinen johto, -
että Euroopalla ilman juutalaisia ei ole tulevaisuutta.
Siksi olemme aina sanoneet, -
ettei antisemitismin kitkeminen ole juutalaisten tehtävä.
On instituutioiden, hallintojen, parlamenttien -
ja kansalaisyhteisön tehtävä puolustaa sitä, mikä on meille rakasta: -
monimuotoinen, demokraattinen, avoin yhteiskunta, -
jossa kaikenlaiset eri vähemmistöt voivat kukoistaa.
On sanonta: Se alkaa juutalaisista mutta ei pääty heihin.
Sen me olemme nähneet.
Juutalaisyhteisö on ollut uhattuna jo hyvin pitkään, liian pitkään.
Toimenpiteitä on tehty, mutta niitä tarvitaan vielä lisää, -
mutta vaikutukset leviävät myös muihin yhteisöihin.
On ollut iskuja myös moskeijoihin -
ja myös kirkkoihin joissakin maissa.
Vaikutukset eivät siis rajoitu pelkästään juutalaisiin.
Tämä myrkky on leviämässä koko yhteiskuntaan.
Olen sitä mieltä, että me kaikki voimme vaikuttaa -
tuomalla esiin mielipiteemme, aina kun näemme vihaa ja vihapuhetta, -
kohdistui se sitten mihin ryhmään vain.
Kaikillahan on oikeus ja pitäisi olla oikeus elää Euroopassa -
haluamallaan tavalla, kunhan noudattaa lakeja.
Kehotankin kaikkia aktivoitumaan tässä asiassa.
Se vaatii hieman kansalaisrohkeutta, mutta se lopulta muuttaa yhteiskuntaa,
niin että ei enää puhuta suvaitsevaisuudesta, -
vaan kunnioituksesta erilaisuutta kohtaan.
David, näemme, että antisemitismi tulee nykyään eri muodoissa -
äärioikeiston uusnatsi-ideologiasta, -
islamisteilta ja äärivasemmistosta.
Mitä Euroopan parlamentti tekee?
Miten se voi osaltaan torjua antisemitismiä -
ja tehdä Euroopan juutalaisten olon turvalliseksi?
Olen täysin samaa mieltä siitä, mitä täällä on tänään sanottu.
Asia ei kosketa vain juutalaisia vaan kaikkia vähemmistöjä.
Meidän tulee jatkaa työtä. Kuten Katharina sanoi, -
viime kaudella säädettiin monia lakeja.
Nyt ne täytyy panna toimeen. Se on meidän tehtävämme.
Sitä varten tarvitaan järjestö, joka valvoo täytäntöönpanoa ja toimivuutta.
Minua huolestuttaa hieman se, -
että antisemitismin torjunta on jakautunut useille eri komissaarille.
Sillä voi olla haittapuolia.
Useampi silmä näkee toki enemmän kuin kaksi, -
mutta käy helposti myös niin, ettei kukaan tee mitään.
On tärkeää pitää asiaa esillä myös tällä kaudella, -
ja niin että jollain on kokonaiskuva.
Jos laaditaan päätöslauselmia, niiden pitää olla edellistä täsmällisempiä.
Nyt tulisi mielestäni torjua BDS-liikettä -
ja selventää eroa sananvapauden ja vihapuheen välillä. Nyt on sen aika.
David, Katharina ja Tomas, kiitos, että olitte mukana. Kiitos työstänne -
antisemitismin, maailman katalimman vihan, torjumisessa.
Kiitos, että katsoitte Israel-raportin Euroopan parlamentista.
Antisemitismi kuluttaa ja tuhoaa yhteiskuntaa.
Siksi Euroopan unionin ja jäsen- valtioiden täytyy tehdä kaikkensa -
Euroopan juutalaisten suojelemiseksi antisemitismiltä ja uhkailulta.
Ilman juutalaisyhteisöään Euroopalla ei ole tulevaisuutta.
Kiitos seurasta!
Suomennos: Marianne Tenetz