ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Antisemitismin lisääntyminen Euroopassa
Shalom ja tervetuloa ohjelman pariin!
Olemme Euroopan parlamentissa EU:n sydämessä. Keskustelemme -
juutalaisvihan huolestuttavasta lisääntymisestä Euroopassa.
Pohdimme, miten sitä voi torjua.
Vieraanani ovat Tomas Sandell, ECI:n perustaja ja johtaja; -
Katharina von Schnurbein, komission koordinaattori -
antisemitismin vastaisessa taistelussa; -
ja ensimmäinen vieraamme Romaniasta -
europarlamentaarikko Doru-Claudian Frunzulică. Tervetuloa!
Tomas, kiva saada teidät taas mukaan.
Olette hiljattain ollut Ranskassa osoittamassa solidaarisuutta -
juutalaisyhteisöjen johtajille. Antisemitismi lisääntyy Ranskassa.
Antisemitististen hyökkäysten määrä on kasvanut 74 prosenttia.
Kertoisitteko matkastanne Pariisiin -
ja yleisesti ECI:n työstä Israelin puolesta?
Kiitos, Simon. On totta, että viime viikkoina -
Euroopassa on tapahtunut paljon.
Olemme parina viikkona olleet aivan myrskyn silmässä.
Olimme Pariisissa juuri silloin, -
kun siellä oli suuri antisemitismin vastainen mielenosoitus.
Muutamaa päivää myöhemmin olimme Puolassa.
Tapasimme puolalaisia johtajia, -
jotka haluavat vaalia Puolan ja Israelin suhteita ja ovat siksi huolissaan.
Kenties kaikkein mielenkiintoisinta ja tälle jaksolle sopivaa on, -
että kävin ensi kertaa elämässäni Auschwitz―Birkenaussa.
Olen tehnyt tätä työtä 15―16 vuotta. Viimein aika koitti.
Vierailu herätti monia kysymyksiä.
Ehkä niistä lisää myöhemmin tässä jaksossa.
Katharina, on suuri ilo saada teidät ohjelmaan.
Ohjelmamme puolesta tahdon lausua, että teette erinomaista työtä -
juutalaisvihan lisääntymisen torjumisessa Euroopassa.
Olette innoitus monille, myös juutalaisyhteisöjen jäsenille.
He arvostavat sinua.
Kysyisin ensin, miksi tämä asia on lähellä sydäntänne.
Se on kulkenut matkassani jo pitkään.
Se juontaa juurensa perheeseeni ja kasvatukseeni.
Kodissamme on aina ollut tärkeää -
kantaa vastuuta etenkin saksalaisina mutta myös eurooppalaisina -
ja varmistaa, ettei juutalaisvihalle jää sijaa, -
ja tehdä voitavamme sen eteen.
Täytyy todeta, että olen laittanut hyvin huolissani merkille -
antisemitismin räjähdysmäisen kasvun Euroopassa.
Tänään Euroopan komissio otti kantaa -
Belgian Aalstin paraatin karnevaalihahmoihin, -
jotka kuvasivat ortodoksijuutalaisia rahasäkkien päällä.
Paraati hahmoineen kulki Euroopan kaduilla, -
ja kuvasto oli kuin suoraan natsien julkaisuista.
Oli järkyttävää nähdä sellaista jälleen.
Näemme tällä hetkellä kaikenlaisia antisemitismin eri muotoja.
On tämä hyvin vanha muoto. Se esiintyy harvoin näin räikeänä.
On myös muita antisemitismin muotoja.
Osa on luotu vasta holokaustin jälkeen: -
Ajatus, ettemme voi antaa anteeksi juutalaisten rikoksia Euroopalle.
Eli antisemitismi, ei Auschwitzista huolimatta vaan Auschwitzin takia.
Lisäksi esiintyy ajatusta, -
että Israelin olemassaolo valtiona on sellaisenaan rasistinen hanke.
Kuten tiedämme, on eri asia arvostella Israelia ja Israelin politiikkaa -
kuten minkä tahansa muun maan politiikkaa. Se ei ole antisemitismiä.
Mutta kun kyseenalaistetaan Israelin olemassaolo- ja itsemääräämisoikeus,
se on selvästi antisemitististä.
Euroopan komissio tarkastelee kaikkia näitä eri näkökulmia.
Olemme hyväksyneet IHRA-järjestön antisemitismi-määritelmän, -
joka ottaa huomioon nämä eri muodot.
Käytämme sitä oikeudellisesti sitomattomana perustana.
Myös Euroopan parlamentti on lähtenyt siihen mukaan.
Euroopan parlamentti omaksui sen.
Kaikki 28 jäsenmaata hyväksyi sen julistuksessaan joulukuussa 2018.
Yksi jatkokysymys. Uskotteko, että EU-jäsenmaat vielä jonain päivänä -
hyväksyvät antisemitismi-määritelmän oikeudellisesti sitovaksi?
Sopimus on tällä hetkellä oikeudellisesti sitomaton.
Sitä ei ole laadittu oikeudelliseksi sopimukseksi.
Kannattaa muistaa, että meillä jo on olemassa lakeja, -
jotka kieltävät kiihottamisen vihaan ja väkivaltaan -
kansanryhmää vastaan.
Meidän pitää vain soveltaa näitä lakeja.
Meillä on jo nyt keinot torjua ison osan juutalaisvihaa -
vain soveltamalla näitä lakeja, myös verkossa. Se tarkoittaa, -
että kielletyn vihapuheen julkaisijat tulisi saattaa oikeuden eteen.
Doru, on ilo saada teidät mukaan.
Tulette Romaniasta. Romania on tällä hetkellä EU:n tärkein maa, -
sillä se toimii puheenjohtajamaana.
Ensinnäkin: oletteko yllättynyt Euroopan nykytilanteesta?
Antisemitismi on lisääntynyt valtavasti koko Euroopassa.
Ja mitä Romania voi puheenjohtajamaana tehdä -
torjuakseen antisemitismin kasvua?
Olen itse asiassa täysin yllättynyt Euroopan ajankohtaisesta tilanteesta -
ja juutalaisvastaisista teoista: vihapuheesta ja jopa murhista, -
mikä on hirvittävää. Elämme sentään 2000-luvun Euroopassa!
Missä ovat puolustamamme eurooppalaiset arvot?
Minä ja monet muut pohtivat, mitä me voimme tehdä.
Romania on ottanut tärkeitä askeleita. Se hyväksyi v. 2017 kansainvälisen -
holokaustin muistoa kunnioittavan liiton määritelmän antisemitismille.
Romania on yksi niistä harvoista Euroopan maista, -
joka taistelee antisemitismiä vastaan laeilla. Se on hyvin tärkeä laki, -
jossa maksimirangaistus on 10 vuotta vankeutta.
Se astui voimaan vuonna 2018.
Sanomme myös muille Euroopan unionin jäsenmaille, -
että kaikkien jäsenmaiden tulisi omaksua määritelmä antisemitismille -
ja myös vastaava lainsäädäntö.
Parasta olisi ― ja olen ajanut tätä voimakkaasti täällä parlamentissa ―
että Euroopan unionilla olisi yhteinen laki antisemitismin torjumiseksi.
Tarvitsemme yhteistä lainsäädäntöä, joka olisi sitova kaikissa jäsenmaissa.
Euroopan parlamentin ja neuvoston täytyy edistää -
yhteistä eurooppalaista lainsäädäntöä antisemitismin torjumiseksi.
Rohkaisevaa. Kiitos.
Tomas, vierailitte siis hiljattain Ranskassa -
ja osallistuitte solidaarisuusmarssiin Ranskan juutalaisyhteisöjen puolesta.
Ranskan sisäministeri kertoo, että antisemitististen hyökkäysten määrä -
kasvoi viime vuonna 74 prosenttia.
Kahdeksaakymmentä juutalaista hautausmaata on häväisty.
Kymmenen vuotta sitten murhatun ranskanjuutalaisen muistoa häväistiin.
Miksi juutalaisviha kasvaa nyt erityisesti Ranskassa?
Mitkä ovat huolenaiheitanne?
Ilmeinen vastaus on ensinnäkin, -
että Ranskassa asuu eniten juutalaisia Israelin ja USA:n jälkeen.
Myös sen muslimimaahanmuuttajien yhteisö on Euroopan suurin.
Kun väkivaltaisia hyökkäystapauksia tutkitaan, -
suhteettoman suuri osuus tekijöistä tulee tuosta yhteisöstä.
Mutta kuitenkin tahdon palata historiassa 120 vuotta taaksepäin, -
jolloin Pariisissa ei ollut tällaista yhteisöä.
Silti antisemitismi oli yhtä yleistä 1890-luvun Pariisissa.
Se oli Dreyfusin tapauksen aikaa.
Oikeudenkäyntiä seurasi eräs itävaltalainen toimittaja.
Hän alkoi uskoa, että juutalaiset tarvitsevat oman kotimaan.
Hänen nimensä oli Theodor Herzl.
Myös meidän eurooppalaisina täytyy harjoittaa itsekritiikkiä.
Kuten sanoin, ilmeinen vastaus on sanoa, -
että kuten Alain Finkelkrautin tapauksessa -
hyökkääjä oli tunnettu rikollinen ja radikaali islamisti.
Mutta myös ilman tätä ilmiötä Ranskassa -
tiedämme, että ongelmat ulottuvat paljon syvemmälle.
Mikä siihen on syynä?
Sitä me ja juutalaiset olemme miettineet jo vuosisatoja.
Vastausten löytäminen vaatii todellista syväluotausta.
Totean tässä vaiheessa, että meistä oli hyvin erityistä -
vierailla Pariisin suuressa synagogassa, jossa Dreyfus vihittiin -
ja Theodor Herzl puhui ensimmäisen kerran juutalaisten kotimaasta.
Tapasimme rabbi Moshe Sebbagin, joka myös oli erittäin huolestunut.
Hänkin halusi käsittääkseni välittää sanomaa, -
että hyökkäyksillä on tekijänsä mutta suurin haaste ja uhka -
Euroopan juutalaisyhteisölle on välinpitämättömyys.
Rabbin päälle oli hyökätty kadulla keskellä kirkasta päivää.
Hän sanoi, että ranskalaiset sulkivat vain silmänsä ja kävelivät pois.
Se on herätyshuuto niille, jotka haluavat puolustaa Euroopan arvoja.
Mitä teemme nähdessämme, että naapurimme, sisaremme ja veljemme,
joutuvat häirinnän ja hyökkäyksen kohteeksi näin?
Tässä tarvitaan rohkeutta nousta.
Katharina, eritoten Ranskassa, Belgiassa -
ja muissa Euroopan maissa, myös Britanniassa, -
monet juutalaiset päätyvät alijaan antisemitismin kasvun pelossa.
Syyskuun 6. päivänä 2018 Euroopan unionin neuvosto -
ilmoitti alkavansa kehittää yhteistä strategiaa -
Euroopan juutalaisyhteisöjen suojelemiseksi.
Mistä silloin keskusteltiin ja miten asia etenee?
Olette hyvin oikeassa sanoessanne, -
että alija-ilmiö on huolestuttava.
On aina ollut huolestuttavaa, kun juutalaiset kokevat, -
etteivät he pysty elämään Euroopassa.
Siinä mielessä tämä suuntaus on mielestäni uhka -
ja herätyshuuto Euroopan demokratialle.
Olen jututtanut alijan tehneitä ja kysellyt heiltä syitä, -
sillä ei elämä Israelissakaan ole aina helppoa, -
he vastaavat usein: "Ei niin, mutta ainakin valtio on puolellani."
Halusimme julistuksella sanoa: "Eurooppa on puolellasi.
Eurooppa on juutalaisten puolella."
Julistuksen alussa taataan juutalaisyhteisöjen -
ja juutalaiskohteiden turvallisuus.
Siinä taataan, etteivät turvallisuustoimien kustannukset -
lankea juutalaisyhteisölle.
Sen lisäksi julistuksessa käsitellään laaja-alaisesti koulutusta, -
eikä pelkästään Euroopan juutalaisten historian synkkiä aikoja ja holokaustia,
vaan myös juutalaisten panosta Euroopan hyvinvoinnille kautta aikain.
Siinä pohditaan myös, mitä antisemitismi nykyään tarkoittaa.
Lähestymistapa koulutukseen on siis kokonaisvaltainen.
Se ottaa kantaa myös sopeuttamiseen sanomalla, -
että nämä periaatteet tulee iskostaa yhteiskuntamme uusille tulijoille.
Itse pidän sitä täysimittaisen sopeuttamisen ovenaukaisuna.
Suosittelemme myös, että jäsenmaat omaksuvat -
IHRA:n määritelmän antisemitismille.
Olemme pyytäneet parantamaan antisemitististen tapausten raportointia
saadaksemme täydellisemmän kuvan.
Peräämme myös koulutusta lainvalvojille IHRA-määritelmästä, -
jotta voidaan varmistaa, että tapaukset tutkitaan asianmukaisesti -
ja että myös uhrit saavat asianmukaista tukea.
Tässä muutamia näkökulmia. Ne ovat tärkeitä askeleita.
Jokainen jäsenmaa selvittää, miten tämä istuu niiden järjestelmään.
Jäsenmaathan itse päättävät turvallisuus- ja koulutusasioista.
Siksi on tärkeää, että jäsenmailla on asiassa omistajuus ja sananvalta.
Olemme perustaneet työryhmän, johon kaikki jäsenmaat kuuluvat.
Tuemme niitä julistuksen toimeenpanemisessa -
ja kansallisten strategioiden luomisessa -
osana maiden yleistä rasisminvastaista strategiaa.
Doru, kertoisitteko lisää, miten Romanian uusi lainsäädäntö -
on onnistunut torjumaan antisemitismiä?
Mitä EU voi oppia Romanian kokemuksista?
Mitä voimme opettaa niille Euroopan parlamentin jäsenille, -
jotka rikkovat holokaustin muiston liiton antisemitismi-määritelmää?
Palaan vielä aiempaan kysymykseenne -
Euroopan unionin neuvoston puheenjohtajuudesta.
Romania järjesti tärkeän konferenssin Euroopan parlamentissa.
Siihen osallistui monia edustajia -
sekä juutalaisyhteisöjen johtajia Euroopasta ja Yhdysvalloista.
Läsnä olivat myös antisemitismin vastaisen työn koordinaattori -
sekä USA:n ulkoministeriön edustaja.
Komission avasi Romanian pääministeri Viorica Dăncilă.
Konferenssin aiheena oli, miten voimme kehittää yhteistyötä -
antisemitismin torjumiseksi Euroopan unionissa.
Itsekin osallistuin siihen. Se oli hyvä konferenssi kaikin puolin.
Opimme konferenssista ainakin seuraavaa: -
Tarvitsemme lisää yhteistyötä. Maiden tulisi oppia toisiltaan.
Samaan aikaan täytyy toimeenpanna jo olemassa olevaa lainsäädäntöä.
Sitä ei aina toimeenpanna hyvin tai sitä ei toimeenpanna lainkaan.
Tarkoitan rasismin ja muukalaisvihan vastaisia lakeja.
Täytyy myös toimeenpanna jo tehdyt päätökset, -
esimerkiksi neuvoston päätös ja julkilausuma -
joulukuun 6. päivänä 2018 -
antisemitismin vastaisesta taistelusta.
Siinä jäsenmaita kehotettiin myös tiiviimpään yhteistyöhön -
turvallisuus- ja puolustuskysymyksissä, -
jotta Euroopan juutalaisyhteisöjä voitaisiin paremmin suojella.
Sehän on loppujen lopuksi myös turvallisuus- ja puolustuskysymys -
siinä missä tiedustelupalvelut -
ja jäsenmaiden turvallisuusinstituutiot.
Tomas, olette henkilökohtaisesti vastustanut juutalaisvihaa vahvasti.
Järjestönä ECI kampanjoi sen eteen maailmanlaajuisesti.
Juutalaisyhteisöt ovat olennainen osa Euroopan yhteiskuntaa.
Heitä on ollut täällä tuhansia vuosia.
Olemme saaneet heiltä juutalais-kristillisen perintömme.
Nyt sotilaat vartioivat juutalaiskouluja ja synagogia konetuliasein.
Juutalaiskoulujen ympärillä on piikkilanka-aitaa.
Juutalaisyhteisöt ovat linnoitettuja.
EU haluaa omaksua nyt toimenpiteitä, -
esimerkiksi IHRA-järjestön määritelmän antisemitismille -
ja olemassa olevan lainsäädännön kehittämisen ja toimeenpanemisen.
Ovatko toimet riittäviä vakuuttamaan -
tämän peloissaan olevan yhteisön juutalaisvihan kasvaessa?
Onnittelen Romaniaa puheenjohtajuudesta -
ja Katharina von Schnurbeinia hienosta työstä näinä kahtena vuonna.
Kolmena vuonna. - Aika menee siivillä.
Täytyy esittää itseltään kysymys, -
että kun koulujen turvallisuuden takaamiseen tarvitaan sotilaita, -
onko se sellainen yhteiskunta, jossa haluaa lastensa varttuvan?
Tätä kuulen juutalaisilta ystäviltäni.
Lainsäädäntö auttaa tiettyyn pisteeseen asti.
On ehdottomasti hyvä asia säätää ja toimeenpanna lakeja.
Mutta miten muutetaan asenteita?
Miten kitketään tuhansia vuosia jatkunutta juutalaisvihaa?
Se on vaikeampi kysymys.
Ollessani Puolassa pari viikkoa sitten näin jotain hyvin rohkaisevaa.
Ennen toista maailmansotaa Puola oli 10-prosenttisesti juutalainen.
Nyt juutalaisia on enää hyvin pieni yhteisö.
Puolalaiset ovat tajunneet, -
että he ovat menettäneet jotain Puolalle ja kulttuurilleen olennaista.
He ovat alkaneet järjestää juutalaisfestivaaleja kaupungeissa, -
joissa 70―80 vuotta sitten asui elinvoimainen juutalaisyhteisö -
mutta nyt ei ainoatakaan juutalaista.
Kuten Katharina hetki sitten sanoi, -
meidän pitää katsoa myös kolikon toista puolta ja sanoa: -
Tämä ei ole vain jotain, mitä täytyy suvaita, -
vaan meidän tulee olla myös kiitollisia -
juutalaisten myötävaikutuksesta kulttuurillemme ja sivilisaatiollemme.
Kirjoitin itselleni ylös.
Kenties meillä Euroopassa pitäisi olla kiitospäivä juutalaiselle kulttuurille.
Tietty päivä, jolloin korostaisimme ja ilmentäisimme, -
millainen nykypäivän Eurooppa olisi ilman juutalaisten panosta.
Uskon, että ihmiset heräisivät: -
"Ranska ei olisi sama. Puola ei olisi sama. Eurooppa ei olisi sama."
Juutalaisten panos on ollut keskeistä.
Vasta kun asiat kääntää päälaelleen ja alkaa juhlia näitä asioita, -
voi huomata myös, että asenteet muuttuvat -
vihasta kiitollisuuteen, kunnioitukseen ja rakkauteen.
Pidän ideastanne.
Katharina, kiitos työstänne tämän vaikean asian esiin nostamisessa -
ja torjumisessa ja Euroopan juutalaisyhteisöjen turvaamisessa.
Miten katsojamme voisivat tukea teitä -
taistelussanne juutalaisvihaa vastaan?
Mielestäni Tomas jo mainitsikin kaikkein tärkeimmän välineen.
Avata suunsa aina kun näkee jotain -
tai kuulee antisemitistisen huomautuksen.
Mennä väliin, jos näkee antisemitistisen hyökkäyksen.
Se vaatii kansalaisrohkeutta.
Euroopan historiassa ei näe kansalaisrohkeutta.
Elie Wiesel on sanonut, että uhria satuttaa eniten, -
ei sortajan julmuus vaan sivustakatsojien hiljaisuus.
Se on totta, ei vain antisemitismin yhteydessä -
vaan kaikissa toisen ihmisen halventamisen muodoissa.
Meidän pitää sytyttää uuteen liekkiin sellainen kansalaisrohkeus, -
jotta pystymme nousemaan esiin vaikeissakin tilanteissa.
Itse pidän erittäin paljon esimerkiksi Dietrich Bonhoefferin kirjoituksista.
Hän on innoitus, koska hän taisteli viimeiseen saakka.
Hänethän tapettiin vakaumuksensa takia.
Minusta meidän on hyvä ruokkia mieltämme -
tällaisella kirjallisuudella ja elämäkerroilla, -
jotta näemme, että on mahdollista nousta esiin.
Ja nykyäänhän tilanne on meille paljon vähemmän vaarallinen.
Sellainen tilanne syntyy, kun ystävä tai toivottavasti pikemminkin tuttava -
lausuu antisemitistisen huomauksen.
Voi tulla vaivaannuttava tilanne, mutta mitä sitten?
Näin meidän tulee toimia -
ja myös varustautua. Toimimalla ja lukemalla.
Kiitos. Doru, saatte loppupuheenvuoron.
Miten katsojat voivat tukea kaltaisianne rohkeita meppejä, -
jotka vastustavat rohkeasti juutalaisvihaa kautta Euroopan?
Minulla on ollut juutalaisia ystäviä jo hyvin pitkään, -
aina lapsuudestani saakka kotona Romaniassa.
Täällä mainittiin Elie Wiesel. Hän syntyi Romaniassa vuonna 1928 -
Sighetin kaupungissa.
Noustuani Euroopan parlamenttiin vuoden 2014 vaaleissa -
liityin heti tärkeään työryhmään, joka taistelee antisemitismiä vastaan.
Olen rohkaissut monia kollegojani liittymään työryhmään, -
jossa tapaamme ja keskustelemme -
kansalaisjärjestöjen ja instituutioiden kanssa.
Tapaamme muita tahoja esimerkiksi Israelista, -
Euroopasta ja Yhdysvalloista.
Yritämme edistää tätä tärkeää työtä antisemitismin torjumiseksi, -
koska loppujen lopuksi antisemitismin vastainen taistelu -
on yhteisten arvojen puolustamista.
Euroopan arvot ovat juutalais-eurooppalaisia arvoja.
Ne ovat yhteisiä arvojamme, -
jotka perustuvat ihmisten väliseen yhteisymmärrykseen, -
normaalin elämän edistämiseen ilman uhkia, -
perhearvoihin, rauhaan, solidaarisuuteen, vapauteen.
Ne ovat tärkeitä yhteisiä arvoja.
Kiitos teille mukanaolosta!
Kiitos, että seurasitte ohjelmaamme Euroopan parlamentista.
Aihe on erittäin tärkeä: juutalaisvihan kasvu Euroopassa.
Voimme vaikuttaa vastustamalla sitä, missä ikinä sitä näemmekin. Kiitos!
Suomennos: Marianne Tenetz