ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Iran uhkana Israelille ja Lähi-idälle
Shalom ja tervetuloa ohjelman pariin!
Olemme Euroopan unionin sydämessä Euroopan parlamentissa.
Tänään puhumme Iranin uhkasta Israelille, Lähi-idälle ja Euroopalle.
Mukana ovat Bas Belder, ECR-ryhmän europarlamentaarikko -
ja ohjelmamme ystävä; -
Tomas Sandell, ECI-järjestön perustaja ja johtaja; -
ja Michael Sieveking, AJCTAI-järjestön varajohtaja.
Tervetuloa ohjelmaan!
Tomas, voisitteko kertoa tuoreimmat uutiset ECI:n työstä Israelin puolesta?
Kuukausi on ollut kiireinen.
Kiitos, Simon. Kuukausi on ollut kiireinen.
Viime viikkojen aikana olen käynyt Moskovassa, Roomassa, -
Jerusalemissa ja Brysselissä.
Kaksi viikkoa sitten meillä oli tärkeä tapaaminen Jerusalemissa -
pääministerin kansliassa pääministerin uuden neuvonantajan kanssa.
Keskustelimme Euroopan tilanteesta, uhkista ja mahdollisuuksista.
Oli hienoa saada tällainen suora yhteys -
ja kertoa kokemuksistamme Israelin hallinnolle.
Samalla matkalla isännöin Romanian meppien delegaatiota.
Kuten myöhemmin ohjelmassa keskustelemme, -
Euroopan päättäjien on tärkeä nähdä, millaista Israelissa todellisuudessa on.
Lisäksi Romaniasta tulee seuraavaksi EU-neuvoston puheenjohtajamaa.
Tahtoisin vielä mainita aloituspuheenvuorossani, -
että viimeksi olimme innoissamme -
talousarvion valvontavaliokunnan äänestyksestä -
15 miljoonan euron rahoituksen jäädyttämisestä palestiinalaisille.
Ohjelman taltioinnin jälkeen parlamentin täysistunto -
hylkäsi äänestyksessä valiokunnan suosituksen. Se oli meille pettymys.
Lisäksi kuulimme Euroopan ulkosuhdehallinnolta, -
että ehdotettu palestiinalaisten koulukirjojen itsenäinen tarkastus -
ei sittenkään toteudu.
Sekin oli suuri pettymys.
Meidän täytyy peräänkuuluttaa hallinnoiltamme vastuuta -
ja varmistaa, että lupaukset pidetään.
Edessä on siis vielä paljon työtä ja monia matkoja minulta.
Hyvä huomio. Kiitos, Tomas.
Michael, tervetuloa ohjelmaan! Hienoa saada teidät mukaan.
Millaisen strategisen uhkan Iran muodostaa Israelille ja Lähi-idälle, -
etenkin Gazasta hiljattain tulleen raskaan rakettitulen valossa?
Kiitos, että pääsin mukaan.
Iranin uhkan muodostavat ensinnäkin ballistiset ohjukset, -
joilla se voi iskeä Israeliin.
Iranilla on myös välikäsiä, kuten Hizbollah pohjoisessa.
Hizbollahilla on 120 000 ohjattua ohjusta, -
jotka voivat aiheuttaa suurta tuhoa Israelissa.
Muita välikäsiä ovat Hamas ja Islamilainen jihad, -
jotka ampuivat yli 500 ohjusta Israelin alueelle.
Iskuissa kuoli yksi, ironisesti Israelissa asuva palestiinalaismies.
Sekin todistaa Israelin monimuotoi- suudesta demokraattisena valtiona.
Aivan. Bas, kiitos rohkeasta työstänne täällä Euroopan parlamentissa.
Puolustatte Israelia ja juutalaiskansaa. Olette ohjelmamme ystävä.
Tarkastellaanpa sitä, mitä viime aikoina on tapahtunut.
Gazasta ammuttiin yli 460 rakettia ja ohjusta kohti Israelin asuinalueita, -
enemmän kuin koskaan yhden päivän aikana.
Miten kommentoitte sitä? Miten Euroopan parlamentin jäsenten -
tulisi vastata? Eikö heidän pitäisi tuomita Hamasin teot -
ja niiden aiheuttamat tuhot?
Ja eikö Iranin hallintokin pitäisi tuomita siitä, -
että se yllyttää Hamasia ja Hamasin ystäviä tällaiseen väkivaltaan?
Kiitos, että sain tulla ohjelmaan.
Minua häiritsi kevään ja kesän aikana se, -
että Euroopan parlamentti kiinnitti niin vähän huomiota -
Hamasin terroristisiin toimiin Israelia kohtaan.
Päätin ennen kesää, että kävisin heinäkuussa työmatkalla -
Etelä-Israeliin Israelin ja Gazan rajaseudulle.
Kävin siellä uudelleen joitain viikkoja sitten.
Syynkin pitäisi olla selvä.
Jotta osaisi perustella -
ja jotta olisi ajan tasalla kentän tilanteesta.
Paikallisen siviiliväestön kipu ja kärsimys.
He muistelevat kaiholla niitä aikoja, -
jolloin heillä oli normaalit suhteet ja kontakteja -
Gazan palestiinalaisten kanssa. Nyt niitä ei ole, ja he kaipaavat niitä.
Keskustelin kibbutsien edustajien kanssa.
He kertoivat, että kibbutseilla olisi paljon työpaikkoja gazalaisille, -
mikä auttaisi palestiinalaisia.
Se onnistuisi, jos olisi normaalit, vapaat suhteet.
Euroopan parlamentin tulisi tuomita ehdottomasti -
Hamasin jatkuvat terrori-iskut.
Mutta meidän pitäisi myös miettiä, miten voimme auttaa gazalaisia -
yhdessä Israelin viranomaisten kanssa.
Täytyy kiinnittää huomiota kipuun ja kärsimykseen, -
jota Etelä-Israelin siviiliväestö kokee.
Se mielestäni on puuttunut.
Kehottaisinkin kollegojani matkustamaan Israeliin -
ja päivittämään tietonsa meneillään olevasta tilanteesta -
ennen kuin syyttää Israelia ennakkoluuloisesti.
On hyvin selvää, että Israel puolustaa omaa väestöään.
Jokaisen hallinnon velvollisuus -
on puolustaa siviiliväestöään jatkuvilta terrori-iskuilta.
Ja Iranista. On hyvin selvää, että Iran rahoittaa -
ja myös tukee terrorismia sotilaallisesti -
Hamasin tai Islamilaisen jihadin kautta.
Esimerkiksi isku bussiin, -
joka oli tyhjä, koska sotilaat olivat nousseet siitä, -
tehtiin kehittyneellä ohjuksella, jossa oli venäläisiä osia.
Ohjuksen oli toimittanut Iranin islamilainen tasavalta.
Tämän parlamentin tulisi pitää Irania vastuussa -
Gazan kaistaleen terroritoimista Israelia vastaan.
Näin ei voi jatkua.
Kommentti teiltä, Tomas. Me, jotka asumme täällä Euroopassa, -
emme osaa kuvitella, millaista on asua Israelissa Gazan rajalla, -
kun yhden päivän aikana ammutaan yli 460 rakettia ja ohjusta.
Miten tärkeää on seurata Basin esimerkkiä -
ja rohkaista Euroopan komission ja ulkosuhdehallinnon edustajia -
vierailemaan Gazan naapurikaupungeissa, -
niin että he näkevät tilanteen omin silmin, etenkin viime iskujen valossa?
Aivan. Mielestäni on tärkeää ensinnäkin, -
että Euroopan päättäjät vierailevat Israelissa.
Kuten Bas aivan oikein sanoi, monet antavat lausuntoja -
ja esittävät ratkaisuja, vaikka eivät olisi viettäneet aikaa Israelissa -
eivätkä nähneet kentän tilannetta, -
miten juutalaiset ja arabit työskentelevät rinnakkain.
Kun käy Israelissa ja asuu hotellissa, kuulee arabiaa ja hepreaa sekaisin.
He tulevat toimeen oikein hyvin.
Kaiken lisäksi samaa näkee monissa tehtaissa kiistellyillä alueilla.
Olemme monesti puhuneet SodaStreamista.
Tehdas loi työpaikkoja palestiinalaisille.
Se on asia, johon kaikkien päättäjien tulisi tutustua.
Mutta mielestäni tilanne on muuttumassa.
Muutosta voisi lähestulkoon kutsua järisyttäväksi Euroopassa.
Israelin tilannetta on alettu ymmärtää paremmin.
En nyt pääasiassa puhu Euroopan parlamentista tai Brysselistä.
Mutta Itävallan nuori liittokansleri Sebastian Kurz sanoi viime viikolla, -
että Euroopan täytyy ymmärtää Israelin tilannetta paremmin.
Hän sanoi, että Itävallan naapureita ovat Lichtenstein ja Sveitsi.
Ne eivät ole uhkia maailmalle.
Mutta Israelin naapureita ovat Hamas, Islamilainen jihad, Hizbollah ja Iran.
Niiden selvä tavoite on tuhota Israel.
Se on täysin erilaista verrattuna Eurooppaan.
Mitä paremmin tuntee tilanteen Israelissa ja nyt Etelä-Israelissa, -
sitä paremmin pystyy ilmaisemaan itseään informoidusti.
Michael, tahtoisin kuulla näkemyksesi tästä.
Miksi Israel joutui rakettitulituksen kohteeksi juuri nyt?
Yrittääkö Iranin hallinto kääntää Israelin huomion -
pois Syyrian tilanteesta?
Iranillahan on valtavasti joukkoja 50 kilometrin päässä Israelin rajalta.
Hizbollahilla on noin 180 000 rakettia kohdistettu israelilaiskaupunkeihin.
Miten arvioisitte tilannetta?
On hyvin selvää, että olipa pakotteita tai ei -
tai olipa USA:lla kova tai pehmeä linja Irania kohtaan, -
Iranin islamilaisen tasavallan perusideologia pysyy samana.
Sen perustana on tavoite tuhota Israelin valtio.
Se on länsivastainen.
Se on voinut olla laukaiseva tekijä.
Kokonaisuudessaan strategia on pysynyt samana.
Mainitsitte Hizbollahin ohjukset, joiden tähtäimessä on Pohjois-Israel.
Kysymys kuuluu, mitä EU voi tehdä tämän uhkan suhteen.
EU:ta pidetään usein pehmeänä voimana, -
olipa kyse kehityspolitiikasta -
tai ruohonjuuritason projekteista rauhantyössä.
Tässä tapauksessa olisi voimadiplomatiaa -
riittämättömän JCPOA-sopimuksen jälkeen, diplomaattisesti sanottuna, -
jos EU sanoisi yhtenäisesti ja selvään äänensävyyn, -
että Hizbollah Iranin välikätenä olisi vastuussa -
kaikista siviiliuhreista mahdollisessa sodassa.
Toiseksi Hizbollah tulisi laittaa mustalle listalle kokonaisuudessaan -
ilman keinotekoista jakoa sotilaalliseen ja poliittiseen siipeen.
Ulkoasiainneuvoston täytyy tuomita Iranin hallinto -
Hizbollahin aseistamisesta, mikä rikkoo YK:n päätöslauselmaa 1701.
Israel puolestaan on noudattanut sitä.
Se ei tee Iranista päivässä jeffersonilaista demokratiaa.
Mutta se saattaa vaikuttaa Iranin riskianalyysiin, -
kannattaako sen käyttää Hizbollah- korttia. Se voi tehdä sen kerran, -
sillä sen jälkeen Hizbollah tuhotaan täysin.
Ikävä kyllä Israelinkin puolella tulee merkittävää tuhoa.
Sitä on vaikea estää sellaisen varustautumisen jälkeen.
Mutta syyllinen osapuoli joutuu kärsimään.
Hizbollah voisi saada kaksinkertaisen propagandavoiton.
He voisivat saavuttaa Israelin "tappion", mikä ei ole totta.
Toiseksi se voisi esitellä omia uhrejaan.
Mutta jos heille sanottaisiin, etteivät he voi saavuttaa tällaista voittoa, -
ja jos EU sanoo, ettei se usko tällaiseen huiputukseen, -
se voi vaikuttaa Iranin laskelmointeihin.
Bas, ovatko Euroopan parlamentin jäsenet tietoisia -
Israelin ja sunniarabimaiden strategisten yhteyksien tiivistymisestä?
Iranin uhkahan kohdistuu myös Jordaniaan, Egyptiin, -
Persianlahden maihin ja Saudi-Arabiaan.
Mitä sanotte Israelin pääministerin historiallisesta vierailusta Omaniin?
Israelin hallituksen delegaatio tapasi nyt sulttaanin ensikertaa -
vuoden 1966 jälkeen.
Eikö EU:n ole korkea aika miettiä uusiksi, -
mitä puolta se tukee Lähi-idässä näiden muutosten valossa?
On enemmän kuin kiireellistä -
suunnata diplomaattinen huomiomme uudelleen.
Ensinnäkin Omanista: -
Israelilla ja Omanilla on ollut suhteet koko ajan 1970-luvulta asti, -
vaikka tämä oli Israelin pääministerin ensimmäinen vierailu 20 vuoteen -
Israelin valtion korkeana edustajana. Mutta niillä on ollut aina suhteet, -
myös sotilaalliset suhteet.
Tärkeää on, että Omanilla on läheiset suhteet Iraniin.
Uskon ja tiedän jo lähteiltä, -
että pääministeri Netanjahu välitti tärkeitä sanomia Omanin kautta -
Iranille ja Syyrialle. Hyvin nokkelaa.
Se alleviivaa Israelin vahvistunutta asemaa Lähi-idässä.
Brysselin tulisi panna se merkille.
Brysselissä toitotetaan aina, että Israelin―palestiinalaisten konfliktiin -
on vain yksi ratkaisu, kahden valtion ratkaisu.
Täällä pitäisi muistaa, että Omanilla on hyvät suhteet niin Israeliin -
kuin palestiinalaisiinkin. Paremmat kuin muilla mailla.
Toiseksi viime vuosina on nähty vähittäinen prosessi, -
jossa arabimaailma, Persianlahden maat ja Israel ovat lähentyneet, -
koska niillä on yhteinen uhka.
Kun nähdään tämä diplomaattinen tilanne ja Israelin parantunut asema, -
EU:n kannattaisi liittyä -
tähän Lähi-idän voimien uudelleen järjestäytymiseen -
eikä nojata Iraniin, joka nähdään uhkana.
Tulisi miettiä, miten kahden valtion ratkaisu tulisi toteuttaa -
ja millaisia kehityskulkuja on.
Trumpin hallinnolta ja Israelilta on viisasta pyrkiä yhdessä -
saamaan tukea maltillisilta arabihallinnoilta.
Se lähettää selvän viestin palestiinalaishallinnolle: -
Palatkaa neuvottelupöytään.
Tomas, millaisia mahdollisuuksia Israelille nyt avautuu -
diplomaattisuhteissa Euroopan komission kanssa, -
jos mietitään vahvistuvia strategisia suhteita -
Israelin ja maltillisten sunniarabimaiden välillä?
On jälleen kerran kiintoisaa, -
miten passiivisesti Euroopan ulkosuhdehallinto on suhtautunut -
tähän valtavaan muutokseen arabimaailmassa.
Kuten kysymyksenne viittaakin, tämän pitäisi olla tilaisuus -
kaikille Euroopan hyville voimille. Tämä on lähes historiallista.
Israelin pääministeri vierailee Omanissa.
Israelin kansallishymni soitetaan Abu Dhabissa.
Saudi-Arabia, Bahrain...
Tällaisesta voitiin vain unelmoida 5―10 vuotta sitten. Nyt se on totta.
Voi olla, että minulta jää huomaamatta jotain merkittävää, -
mutta en näe, että EU myötävaikuttaisi tilanteeseen -
ja tukisi kehitystä.
Sen sijaan sillä on pakkomielle tukea Iranin hallintoa -
ja käydä kauppaa sen kanssa.
Minusta se on täysin vastoin arvoja, -
joita meidän pitäisi edustaa.
Uskoakseni Israel on tässä yhtälössä voittaja, -
kun taas EU:n asema tuntuu koko ajan heikkenevän.
Mutta toivoa on. Puolen vuoden päästä Euroopassa on vaalit.
Uskon, että asiat muuttuvat Brysselissä.
Toivon ja rukoilen, että avautuu uusia tilaisuuksia -
selvemmälle suhtautumiselle arabimaailmaa kohtaan -
eikä enää anneta vanhoja vastauksia vanhoihin kysymyksiin.
Yksi esimerkki on se, että Israelin― palestiinalaisten konfliktia sanotaan -
maailman ongelmien alkusyyksi. Ihmiset eivät enää usko siihen.
Mutta kuten jo sanoin, näen selvän muutoksen myös Euroopassa.
Lähi-idän lisäksi Eurooppakin muuttuu.
Tulokset nähtäneen, kun uusi parlamentti kokoontuu kesäkuussa.
Michael, osallistuin hiljattain Jerusalemissa -
Israelin puolustusvoimien tiedotustilaisuuteen.
Israel ei hyväksy sitä, että Syyriassa on paljon Iranin joukkoja.
Nyt Iranin joukot ovat 50 kilometrin päässä Israelin rajalta.
Ne eivät pysty pakottamaan sunneja kannattamaan niitä.
Syyrian asukkaistahan suurin osa on sunneja eikä šiioja.
Uskotteko, että vuonna 2019 syttyy sota -
Israelin ja Iranin välille Syyriassa ja Libanonissa?
Sota tässä osassa maailmaa on aina mahdollinen.
Viime kuukausina ja vuosina on käyty monesti lähellä.
Israelilla ja Venäjällä on Syyriassa koordinointimekanismi, -
jonka ansiosta ne voivat operoida ja toteuttaa linjauksiaan.
Israelilla on tiettyjä turvavaatimuksia, -
joiden sivuuttamista se ei hyväksy.
Yksi sellainen olisi Iran pysyvä tukikohta Syyriassa.
Kuluneen vuoden aikana Israel onkin voimakkaasti -
pitänyt kiinni turvavaatimuksistaan.
Mitä tulee ballistiseen ohjusuhkaan Iranista, -
JCPOA ei kata sitä.
Siksi olemme nähneet, -
että vaikka Iran noudattaa JCPOA:n määräyksiä...
Puhut nyt ydinsopimuksesta.
Aivan Iranin ydinsopimuksesta vuodelta 2015.
Vaikka Iran noudattaisi sitä, se pystyy uhkaamaan Israelia.
Osoitus minun mielestäni siitä, -
miten Iran provokatiivisesti viis veisaa -
Euroopan, USA:n ja Israelin johtajista, -
oli kirjoitus ballistisessa ohjuksessa: Kuolema Israelille.
Tämä provokaatio kertoo paljon hallinnon luonteesta -
ja aggressiivisesta linjasta.
Uskon, että sota on mahdollinen.
Mutta kuten jo sanoin, Hizbollahin käyttäminen -
olisi heiltä mielestäni viimeinen oljenkorsi.
Toivon, ettei niin käy -
ja Israelin pelotevoima toimii.
Ohjelman loppuhetkillä tahdon kuulla mielipiteenne, Bas.
Euroopassa tapahtui jotain merkittävää.
Iranin hallinto yritti salamurhata kolme iranilaista toisinajattelijaa Tanskassa.
Se syytti heitä terroristijärjestöön kuulumisesta.
Iran on viimeksi yrittänyt salamurhia 1980―90-luvuilla.
Uhkaako Iran Euroopan turvallisuutta?
Ehdottomasti. Viime viikolla eli aika hiljattain -
eräs rohkea iranilainen, joka muutti Iranista maanpakoon vuonna 1983, -
kirjoitti mielipideartikkelin hollantilaisessa sanomalehdessä.
Hän sanoi, etteivät uhkailu ja terrori vaienna häntä.
Hän vaati Alankomaiden hallitusta -
vastustamaan Iranin hallinnon muodostamaa terroristiuhkaa.
Se on palannut Euroopan kaduille ja pääkaupunkeihin.
Se oli vahva herätyshuuto.
Hän kertoi rahoituksesta.
Hän sanoi, että iranilaisten maan- pakolaisten keskuudessa pelätään.
Hän piti soluttautumista uhkana.
Meidän tulisi siis seurata Tanskan esimerkkiä.
Hollannin ja muiden hallintojen tulisi vastustaa näitä uhkia -
ja ryhtyä toimenpiteisiin.
Nämä asiat tulisi ottaa huomioon Iran-suhteissa.
Kun olin toimittaja, luin erinomaisen kirjan, -
jonka oli kirjoittanut iranilainen maanpakolainen.
Kirja kertoi Iranin lonkeroista Euroopassa. Ne ovat taas täällä.
Ohjelmaa on jäljellä minuutti.
Tomas, pitäisikö EU:n muuttaa ulkopoliittista linjaansa Iraniin -
Tanskan salamurhayrityksen jälkeen?
Lyhyesti pitäisi. Mutta tahdon sanoa lopuksi, -
että Iran on uhka Israelille, läntiselle maailmalle ja Euroopalle -
mutta myös omalle kansalleen. Se jää usein huomaamatta.
Minulla on kontakteja iranilaisiin, jotka elävät maanpaossa Euroopassa.
He toitottavat samaa. He ovat pettyneitä, että Euroopan johtajat -
eivät tue heitä taistelussa perusoikeuksien puolesta Iranissa.
Siitä on kyse. Ollaan historian oikealla puolella.
Kiitos, että olitte mukana ohjelmassa.
Kiitos, että seurasit ohjelmaa EU:n sydämestä Euroopan parlamentista.
On tärkeää tuoda esiin, että Iran uhkaa Israelia ja Lähi-itää -
sekä myös Euroopan turvallisuutta. Kiitos, että seurasit ohjelmaa.
Suomennos: Marianne Tenetz