ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Israelin kansallisvaltiolaki ja EU:n suhtautuminen siihen
Shalom! Tervetuloa ohjelman pariin Euroopan parlamenttiin EU:n ytimeen.
Aiheemme tänään on Israelin uusi kiistelty laki, -
kansallisvaltiolaki.
Pohdimme myös, miten Euroopan ja sen elinten tulisi suhtautua siihen.
Mukana tänään ovat Tomas Sandell, ECI:n perustaja ja johtaja; -
Ruth Isaac, ECI:n edustaja täällä Brysselissä; -
ja Andrew Tucker, ECI:n lainopillinen neuvonantaja -
ja thinc.-järjestön johtaja.
Tervetuloa ohjelmaan!
On pitkä aika, kun viimeksi teimme ohjelman Euroopan parlamentissa.
Olemme kiitollisia, että saamme käyttää tällaisia studioita.
Arvostamme vapautta puhua Israelista ja EU:sta Euroopan parlamentissa.
Harva parlamentti tarjoaa tällaisia palveluja.
Kertoisitteko, mitä ECI on viime aikoina tehnyt -
ja mitä on tulossa syksyllä?
Kiitos, Simon. Hienoa olla taas täällä. Viime kerrasta on tosiaan jo aikaa.
Olemme kiitollisia tästä mahdollisuudesta -
tehdä ohjelmaa Euroopan instituutioiden sydämessä -
ja keskustella Euroopan kansalaisille yhteisistä aiheista.
Kesällähän pitäisi lomailla ja raporttini pitäisi olla lyhyt, -
mutta minulla on paljon kerrottavaa. Kesä on ollut kiireinen.
Tahdon mainita lyhyesti muutamia asioita.
Järjestimme keväällä kampanjan liittyen vihakiihotukseen, -
jota huomasimme palestiinalaisten opetussuunnitelmassa.
Minulla oli tapaamisia Lontoossa. Meillä oli kampanja Helsingissä.
Kansainvälinen yhteisö alkaa nyt tarkistaa -
palestiinalaisten opetussuunnitelmaa vihakiihotusväitteiden pohjalta -
ja pohtii, miten voidaan varmistaa, -
että nämä asiat korjataan seuraaviin koulukirjoihin.
Olemme siitä todella iloisia.
Se myös todistaa, että on tärkeää kampanjoida, tuoda asioita esiin -
ja vaikuttaa kansalaisina.
Mainitsen myös lyhyesti, että olin heinäkuussa Evianissa -
tapahtumassa, joka järjestettiin tuon hirvittävän konferenssin -
80. vuosipäivän muistoksi.
Konferenssissa käsiteltiin juutalaispakolaisten tilannetta.
Konferenssi epäonnistui löytämään turvapaikkaa -
Itävallan ja Saksan juutalaisille.
Vain Dominikaaninen tasavalta suostui ottamaan heitä vastaan.
Minulle ja kollegoilleni oli hyvin erityistä olla siellä -
80. muistopäivänä.
Tulevista tapahtumista mainittakoon, että jo ensi viikolla -
matkustamme Jerusalemiin ja sitten New Yorkiin.
Torstaina 6. syyskuuta järjestämme tashlich-tapahtuman -
YK:n ruusupuutarhassa. Pääpuhujana siellä on mm. YK:n pääsihteeri.
Odotamme vieraaksi 60―80:tä YK-lähettilästä.
Se on tietysti valtaisa hanke. Olemme iloisia, kun voimme työskennellä -
kansainvälisten instituutioiden kanssa, tässä tapauksessa YK:n kanssa.
Hienoa. Kiinnostavaa kuulla, mitä tuleman pitää.
Andrew, julkaisitte kirjan "Israel on Trial", joka selittää, -
miten kansainvälistä lakia käytetään poliittisena aseena Israelia vastaan.
Teillä on The Hague Initiative for International Co-operation -järjestö.
Kertoisitteko, mikä on järjestön tavoite -
ja miksi kirjoititte tämän tärkeän kirjan?
Kiva olla täällä taas.
Kirjoitimme kirjan ja perustimme thinc.-järjestön tutkiaksemme, -
miten kansainvälistä lakia käytetään Israelin-palestiinalaisten konfliktissa.
Kirja laadittiin vastauksena YK:n turva- neuvoston päätöslauselmaan 2334 -
joka annettiin vuoden 2016 lopussa. Siinä analysoidaan päätöslauselmaa -
ja kahden valtion ratkaisua.
Monet YK:n ja muiden instituutioiden päätöslauselmat ja lausunnot -
vetoavat kansainväliseen lakiin sanoessaan, -
että tarvitaan kahden valtion ratkaisua -
ja että Israelin ja uuden palestiinalaisvaltion rajoiksi -
tulee vahvistaa vuoden 1967 rajat.
Me tarkastelemme kansainvälistä lakia -
ja yritämme todistaa, ja mielestäni todistamme erittäin selvästi, -
että kansainvälisellä lailla yritetään sanella poliittista ratkaisua.
Meidän mielestämme kansainvälistä lakia ei tulisi käyttää sillä tavalla.
Kansainvälinen laki tarjoaa kehyksen, jonka sisällä konflikteja voi ratkaista.
YK:n, EU:n tai minkään muunkaan monenkeskisen instituution -
ei pitäisi sanella ratkaisua osapuolille.
Konflikti on Israelin ja palestiinalaisten -
tai laajemmin Israelin ja naapurimaiden välinen.
Ratkaisu konfliktiin riippuu Israelista.
Palestiinalaisten itsenäisyys on asia, josta tulee sopia Israelin kanssa.
Mielestämme kansainvälinen laki ei vaadi kahden valtion ratkaisua.
Mielestäni se antaa osapuolille valtuudet neuvotella -
ja määrittelee joitain peruskriteerejä ja -periaatteita, mutta siinä kaikki.
Pyrimme osoittamaan, että on tärkeää käyttää kansainvälistä lakia -
puolueettomasti, oikeudenmukaisesti ja läpinäkyvästi eikä niin, -
että sanellaan tavoitteita, jotka ovat oikeasti poliittisia tai sotilaallisia.
Seuraamme piti liittyä eräs MEP Kroatiasta, mutta hän ei päässyt.
Kertoisitteko kokemuksenne ja asiantuntemuksemme pohjalta, -
mitä EU-päättäjien, etenkin euro- parlamentaarikkojen tulisi ymmärtää -
kansainvälisestä laista soveltaakseen sitä arabien―Israelin konfliktissa?
Pääsanoma on se, ettei kahden valtion ratkaisu mene eteenpäin.
Eurooppa on sitoutunut siihen vuodesta 1973 -
virallisena yhteisenä linjauksenaan.
Linjauksen laatimisesta on 40 vuotta.
Oslon sopimuksesta on 25 vuotta, -
eikä ratkaisua ole vieläkään näköpiirissä.
Sanoma on se, että tätä poliittista ajatusta -
täytyy pohtia uudelleen läpikotaisin.
On aika etsiä vaihtoehtoisia ratkaisuja.
Kansainvälinen laki tarjoaa näkemyksemme mukaan sille puitteet.
Sanomamme eurooppalaisille lainsäätäjille ja johtajille on, -
että otetaan askel taaksepäin ja pohditaan muita tapoja, -
miten rauha saavutetaan.
Olen sitä mieltä, että EU:n lähestymistapa -
ei vie mihinkään.
Jerusalemin asema ja rajakysymys -
tulee ratkaista rauhanomaisella tavalla.
Totta. - Simon, voinko kommentoida -
ECI:n näkökulmasta ja linjausten pohjalta?
Me järjestönä tahdomme tukea -
sitä ratkaisua, jota Israelin hallinto valitsee.
Tulkitakseni Andrew'n lausuntoa -
tehtävämme ei välttämättä ole vastustaa kahden valtion ratkaisua.
Sen sijaan sanomme, että meidän tulee tukea sitä, -
mitä demokraattisesti valittu Israelin hallinto sitten päättääkin tehdä.
Jos se päättää lähteä tähän suuntaan, voimme esittää mielipiteemme -
sen suhteen, mikä on käytännöllistä ja mitä kansainvälinen laki sanoo.
Mutta tahdomme tehdä asiassa yhteistyötä Israelin hallinnon kanssa.
Tällä hetkellä sen tavoite on tämä.
Mutta minusta meidän ulkopuolisena on helpompi -
puhua vapaasti ja epäsovinnaisesti näistä asioista.
Mutta en tahdo, että Israelin hallinto saa väärän kuvan, -
että vastustaisimme Israelin virallista linjausta.
Ehkä voimme palata tähän vielä.
Minusta se on tärkeää. - Tehdään niin.
Ruth, tervetuloa myös teille.
Olemme täällä Euroopan parlamentissa.
Miten tärkeää kristittyjen on olla yhteydessä europarlamentaarikkoihin-
ja EU-instituutioihin liittyen Israeliin, kansainväliseen lakiin -
ja muihin päivänpolttaviin uutisaiheisiin?
Erittäin tärkeää.
Joskus kristityt haluavat tukea kumpaakin osapuolta.
He haluavat rauhaa. He kokevat, että se saavutetaan puolueettomuudella.
Mutta puolueettomuudella ei aina saavuteta sitä, mitä haluttaisiin.
Kannattaa ottaa asioista selvää. Andrew kirjoitti juuri mainion kirjan.
Siinä käydään läpi kaikki tarvittavat yksityiskohdat.
Kannattaa ottaa selvää kaikesta, mikä vaikuttaa Israeliin tällä hetkellä.
Näin voi muodostaa tietoihin perustuvan mielipiteen.
Muuten jäämme sen varaan, mitä valtamedia meille syöttää.
Kuulemme poliittisia mielipiteitä -
emmekä kansainvälistä lakia, faktoihin ja historiaan perustuvaa tietoa, -
jota mielipiteen muodostamiseen tarvitaan.
Tomas, keskustelemme uudesta juutalaisten kansallisvaltiolaista, -
jonka Israelin parlamentti knesset hiljattain heinäkuussa hyväksyi.
Voitteko kertoa laista? Mistä se koostuu?
Ja miten se vaikuttaa EU:n ja Israelin suhteisiin?
Koska meillä on vieraana myös Andrew, -
odotan, että saamme kuulla hänen arvionsa, -
joka on hyödyllisempi kuin omani.
Silti minulla on ajatuksia laista ja kerron niistä mielelläni.
Ensinnäkin on olemassa eräs ratkaiseva tekijä.
Ajatus juutalaiskansan kansalliskodista Israelissa, -
juutalaisesta kansallisvaltiosta, ei ole syntynyt tänä kesänä.
Se on peräisin vuodelta 1947.
YK tuki sitä ja kirjasi sen kansainväliseen lakiin -
jo jakosuunnitelmassa vuonna 1947.
Se ulottuu aina Palestiinan mandaattiin vuonna 1922 -
ja San Remoon vuonna 1920.
Minusta on outoa sanoa nyt, ettei juutalaisvaltiota voi olla.
Kansainvälinen yhteisö on sopinut asiasta -
jo noina kolmena ajankohtana, vuonna, 1920, 1922 ja 1947.
Nyt ei ole oikea hetki avata Pandoran lipastoa ja sanoa: -
"Emme oikeasti tarkoittaneet sitä, mitä sanoimme YK-jakosuunnitelmassa."
On ollut riittävästi aikaa tutkia koko asiaa.
On keskeistä, että Israelin identiteetti on juutalaisvaltio.
Mutta mitä se tarkoittaa? Siihen liittyy paljon väärinkäsityksiä.
Ei niinkään tosiasioihin perustuen, -
mutta ikävä kyllä on niitä, jotka haluavat käyttää tilaisuuden hyväksi -
ja syyttää Israelia täysin olemattomista syistä.
Mutta Andrew'lla on varmasti lainopillista asiantuntijuutta, -
ja hän on tutkinut asiaa, -
joten siirrän puheenvuoron mielelläni hänelle.
Andrew, Israel on ainoa maa, -
jonka olemassaolon laillisuutta kyseenalaistetaan -
akateemisessa maailmassa, YK:ssa ja muissa kansainvälisissä järjestöissä.
Miten tämä uusi kansallisvaltiolaki vahvistaa Israelin laillista asemaa -
Israelissa ja kansainvälisesti, esimerkiksi EU:ssa?
Itse asiassa uusi laki ei oikeastaan tee mitään uutta.
Se ei luo uusia oikeuksia eikä velvollisuuksia.
Kuten Tomas sanoi, ajatus Israelista juutalaisvaltiona ei ole uusi.
Se sisältyi jo ajatukseen juutalaisesta kansalliskodista -
Palestiinan mandaatissa.
Se sisältyi myös Israelin itsenäisyysjulistukseen vuonna 1948.
Oli selvää, että siitä tulisi juutalaisten kansalliskoti.
Eri puolilla maailmaa on monia kansalliskoteja eri kansoille.
Valtaosa maista, esimerkiksi Kreikka on kreikkalaisten kansallisvaltio.
Kreikan uudelleenmuodostaminen oli pitkälti -
kreikkalaisten kansalliskodin uudelleenmuodostamista.
Mutta tietysti ihmiset, joilla ei ole kreikkalaista taustaa, -
samoin kuin ne, joilla ei ole juutalaista taustaa, -
voivat asua tasa-arvoisina kansalaisina niissä maissa.
Juridisesti laki ei minusta tuo mitään uutta.
Ajoituksesta ja täytäntöönpanotavasta voi olla eri mieltä.
Voidaan pohtia poliittisesti, toteutettiinko se oikealla tavalla.
On yllättävää, että asia tuli esiin juuri nyt.
Asia on arkaluonteinen, ottaen huomioon rauhanprosessin.
Se nähdään asiana, joka kenties häiritsee rauhanprosessia.
En ole varma, vahvistaako se Israelin asemaa erityisesti.
Yhtäältä laeissa on paljolti kyse siitä, miten asioita käsitetään.
Se haastaa Israelia esittelemään tapauksensa.
Se tuo pöydälle jotain, mitä siellä ei ollut kovin selvästi.
Se on osaksi lain tavoite. Sanoa: "Olemme Israelin juutalaisvaltio, -
mutta täällä asuu myös muita kuin juutalaisia."
Itse olisin henkilökohtaisesti toivonut, että laissa olisi puhuttu enemmän -
ei-juutalaisten oikeuksista. Palestiinan mandaatti teki ne selväksi.
Se mandaatissa oli hienoa. Sen mukaan Palestiinasta tulisi -
juutalaisten kotimaa, mutta tuli taata myös ei-juutalaisten -
poliittiset, yhteiskunnalliset ja uskonnolliset oikeudet.
Se on demokratian ja Israelin sydän.
Jokaisessa valtiossa on jännite kansallisen identiteetin -
ja kansalaisten yksilöllisten oikeuksien välillä.
Jokaisen valtion tulee käsitellä se jännite. Niin Israelin kuin muidenkin.
Mielestäni se ei siis ole mikään uusi asia.
Se ei myöskään ole ainutlaatuista Israelille.
Se on vain poliittisesti erittäin arkaluontoinen asia.
Ruth, laissa todetaan vain, että Israel on historiallinen juutalaisten kotimaa,-
sen pääkaupunki on Jerusalem, sen lipussa on Daavidin tähti -
ja sen kansallislaulu on Hatikva.
Joka EU-maalla on samanlainen laki. Miksi Israelin vastaavaa vastustetaan?
Minusta siinä ei ole mitään kiistämistä. Siinä ei ole mitään erilaista.
Omalla kotimaallani on samanlainen laki.
Siinä tehdään selväksi mm., millainen on lippu ja mikä on kieli.
Kuten Andrew sanoi, se ei tuonut mitään uutta.
Se ei itsessään ole kiistanalainen.
Kiista liittyy poliittiseen tilanteeseen. Minä ja ECI koemme, -
että sitä nyt käytetään poliittisena aseena juutalaisvaltiota vastaan.
Sen avulla Israelia syytetään epäoikeudenmukaisesti -
kansainvälisellä areenalla, että Israel tekee jotain väärin, vaikka se ei tee.
Mitä tulee ei-juutalaisten oikeuksiin, ne ovat olemassa ja niitä suojellaan.
Ei-juutalaista väestönosaa on aina suojeltu.
Se on demokratian hienoutta.
Tomas, Turkin presidentti Erdoğan on hyökännyt tätä lakia vastaan.
Hän väittää, että Israelia muutetaan apartheid-valtioksi -
arabiväestön kannalta. Myös EU on arvostellut uutta lakia.
Sen mukaan laki uhkaa kahden valtion ratkaisua ja rauhanprosessia.
Miten Euroopan johtajat ja instituutiot saadaan vakuuttuneiksi, -
että uusi laki ei mutkista rauhanprosessia -
eikä Israelin suhteita arabimaailmaan?
Yksi ECI:n peruspilareista on aina ollut valistaminen.
Olisit yllättynyt, jos kuulisit, miten vähäistä historiantuntemus on -
poliittisen luokan keskuudessa. Tämä on hyvä esimerkki.
Olen käynyt useita keskusteluja täällä Euroopan parlamentissa, -
kun joku tämän parlamentin jäsen on kysynyt israelilaisviranomaiselta, -
miten Israel voi olla samaan aikaan sekä juutalaisvaltio että demokratia.
Eikö se ole ristiriitaista?
Israelin hallinnon edustaja on ystävällisesti muistuttanut, -
mitä on jo päätetty kansainvälisessä laissa.
Se on aina ollut itsestäänselvyys.
Kyllä, on mahdollista, että on brittivaltio tai suomalainen valtio -
kaikkine erityispiirteineen.
Puhuimme ennen ohjelman taltiointia Suomesta.
Berliinin muurin murtumisen ja Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen -
Venäjällä oli pieni etninen ryhmä, inkeriläiset.
Heillä oli suomalaiset juuret. He eivät tietääkseni puhuneet suomea.
He saivat automaattisesti kansalaisuuden Suomesta -
etnisyytensä ansiosta. Monista se tuntui hieman oudolta.
Mutta näin kansallisvaltion rakentaminen toimii.
Juutalaisvaltio ei ole erilainen. Yhdessä mielessä se on erilainen, -
sillä mitään muuta kansanryhmää vastaan ei ole hyökätty yhtä paljon -
vuosisatojen aikana.
Jos halutaan puolustaa jonkin etnisen ryhmän itsemääräämisoikeutta, -
juutalaiskansa on paras ryhmä.
Olemme nähneet etenkin täällä Euroopassa, -
ettemme pystyneet suojelemaan juutalaisia, kun olisi tarvittu.
Siksi täällä tapahtui historian hirvittävin tragedia, holokausti.
Siksi tänne Brysseliin perustettiin nämä instituutiot: -
estämään vastaavat tragediat jatkossa.
Eurooppalaiseen itsensä ymmärtämiseen sisältyy paljolti se, -
että luodaan yhteys holokaustin kauheuksiin -
ja kysytään, mikä oli ratkaisu.
Ratkaisu oli juutalaisvaltion uudelleen perustaminen.
Siinä suhteessa on hieman noloa ja surullista, -
että tämä keskustelu täytyy käydä jälleen vuonna 2018, -
miksi tarvitaan juutalaisvaltiota.
Avataan historiankirjat. Sieltä sen näkee selvästi.
Andrew, aikaa on kaksi minuuttia. Saatte loppupuheenvuoron.
Juutalaiset ovat erottamaton osa Eurooppaa. Heitä on asunut täällä -
vuosituhansia Jerusalemin tuhosta asti 70 jKr., luultavasti kauemminkin.
He ovat vaikuttaneet Euroopan yhteiskunnan rakentumiseen.
Miten voimme lisätä Euroopan parlamentin jäsenten tietoutta -
juutalaisen kansallisvaltiolain välttämättömyydestä ja merkityksestä-
juutalaisille ja Israelille ja Israelin―Euroopan suhteille?
Jatkan siitä, mitä Tomas sanoi. On tärkeää hyväksyä -
juutalaiskansan itsemääräämisoikeus siinä missä muidenkin kansanryhmien.
Juutalaiskansaa ei siinä suhteessa -
tulisi käsitellä eri tavalla kuin ketään muutakaan.
Lisäksi tulee kunnioittaa Israelin valtion oikeutta -
hoitaa ongelmiaan parhaaksi katsomallaan tavalla.
Israel ei ole täydellinen. Etnisten ryhmien integroimisessa on ongelmia.
Beduiinit ovat yksi esimerkki. Ongelma on monimutkainen.
Aina ei ole hyödyllistä arvostella sitä ulkopuolelta.
Toki voimme auttaa ja antaa neuvoja.
Mutta mielestäni meidän tulisi rohkaista Israelin valtiota -
käsittelemään ongelmia parhaalla mahdollisella tavalla.
Toiseksi en usko, että se häiritsee rauhanprosessia.
Laissa ei mielestäni ole mitään, -
mikä olisi ristiriidassa neuvotellun kahden valtion ratkaisun kanssa.
Se on yhä mahdollinen.
Israel vain toteaa, että se juutalais- valtiona neuvottelee rauhasta, -
juutalaisvaltiona, jossa asuu myös monia ei-juutalaisia.
Se on Israelin oikeus joka suhteessa.
Andrew, Tomas ja Ruth, kiitos, että olitte mukana ohjelmassa!
Kiitos, että katsoit ohjelman Euroopan parlamentista Brysselistä, -
EU:n sydämestä. Keskustelimme, miten juutalaista identiteettiä -
ja juutalaisvaltiota vastaan hyökätään Euroopassa.
Meidän on tärkeää lisätä Euroopan parlamentin jäsenten tietoutta -
ja puolustamme Israelia ja totuutta. Kiitos!
Suomennos: Marianne Tenetz