ISRAL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Euroopan reaktio Trumpin Jerusalem-päätökseen
Hei ja tervetuloa ohjelman pariin!
Olemme Euroopan parlamentissa Euroopan unionin sydämessä.
Tänään aiheenamme on Jerusalem -
ja presidentti Trumpin historiallinen päätös joulukuussa -
tunnustaa Jerusalem Israelin pääkaupungiksi. Vieraana meillä on -
Transatlanttisen instituutin johtaja David Schwammenthal Brysselistä; -
Tomas Sandell, ECI:n perustaja ja johtaja; -
europarlamentaarikko Hannu Takkula, valitettavasti viimeistä kertaa täällä.
Aloitan teistä, Tomas.
Konferenssinne Lontoossa oli onnistunut. Kertoisitteko siitä?
Ja millaisia diplomaattisia toimia teillä on ollut liittyen Israeliin?
Kiitos. Kiva olla ohjelmassa jälleen Hannun kanssa.
Tämä on myös haikeaa. Siitä lisää tuonnempana.
Joulukuun 6. päivä pääsee uskoakseni historiankirjoihin -
erittäin merkittävänä päivänä.
Sitä voi kutsua Jerusalemin kannalta merkkipaaluksi.
Kuten mainitsitte, Yhdysvallat tunnusti Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi.
Se on ollut tärkeimpiä kysymyksiä ECI:lle jo monen monituista vuotta.
ECI on sanonut, että Jerusalemin pitää pysyä yhtenäisenä -
ja että Jerusalem tulee tunnustaa juutalaisvaltion pääkaupungiksi.
Aika joulun molemmin puolin oli meille hyvin kiireistä.
Olemme yrittäneet tavoittaa YK:n kaikki 193 jäsenmaata -
saadaksemme ne vakuuttuneeksi, miksi Jerusalem tulisi tunnustaa.
Olemme myös yrittäneet selittää, miksi on tärkeää, -
että Jerusalem pysyy Israelin hallussa.
Syyt eivät ole ainoastaan historiasta kumpuavia, -
vaan se on myös käytännössä parasta vähemmistöjen kannalta.
Kaupungissa asuu monia vähemmistöjä.
Israelilaiset ovat todistaneet, että he pystyvät hallitsemaan Jerusalemia -
sen kaikessa monitahoisuudessa.
ECI:lle on siis ollut tärkeä painopiste -
tavoittaa diplomaatteja YK:ssa.
Totta kai työtä on vielä paljon.
Teemme parhaamme, jotta muutkin maat kuin Guatemala -
seuraavat Yhdysvaltojen esimerkkiä.
Kiitos. Hannu, tahdomme kiittää ohjelman puolesta, -
että olette ollut säännöllisesti vieraanamme liki kuuden vuoden ajan.
Kiitos, että olette rohkeasti puolustanut Israelia ja juutalaisia.
Teitä jäädään kaipaamaan Euroopan parlamentissa -
ja myös tässä ohjelmassa.
Mikä jää päällimmäisenä mieleenne työstänne täällä parlamentissa?
Mitä uusi työ Euroopan tilintarkastus- tuomioistuimessa pitää sisällään?
Kiitos. Kiva olla täällä. Minustakin tämä on hieman haikeaa.
Mutta elämä jatkuu.
Kenties tulevaisuudessakin järjestyy tilaisuuksia keskustella.
En muuta kovin kauas, ainoastaan Luxemburgiin.
Tilintarkastustuomioistuin on EU:ta lähellä oleva elin.
Mitä sitten tulee mieleenpainuvimpiin hetkiin, -
minusta tuli parlamentin jäsen vuonna 1995 -
oltuani sitä ennen kymmenen vuotta eduskunnassa.
Euroopan parlamentissa olen ollut 13 vuotta.
Yksi kohokohta on se, että noin kymmenen vuotta sitten -
käynnistimme Tomas Sandellin kanssa -
holokaustin muistojuhlaperinteen täällä parlamentissa.
Sen jälkeen silloinen europarlamentin puheenjohtaja Martin Schulz -
teki siitä parlamentin virallisen tapahtuman.
Varmasti se on tulevaisuudessakin asia, jonka tulen muistamaan.
Se alkoi hyvin vaatimattomasti, -
mutta siitä on tullut hyvin tärkeä osa Euroopan unionin kalenterissa.
Se on mielestäni hyvin tärkeä asia -
muistettavaksi tulevaisuudessakin.
Se alkoi pienestä ajatuksesta, joka kasvoi.
Olen myös toiminut joidenkin tärkeiden ohjelmien raportoijana, -
esimerkiksi Kansalaisten Eurooppa -ohjelmassa.
Politiikasta puhuttaessa ei kuitenkaan voi yksin saavuttaa paljon.
Kyse on yhteistyöstä.
Yksin ei saa aikaan mitään.
Mielestäni olemme kuitenkin löytäneet hyviä ihmisiä eri tehtäviin.
Mitä taas tulee Israeliin, -
meillä on ollut joitain voittoja.
Suomalaisena edustajana on ollut myös voittoja -
maatalous- ja koheesiopolitiikassa.
Viime vuosina olen ollut Euroopan parlamentin raportoija -
Venäjän, Azerbaidžanin, Armenian ja Georgian kauppasuhteista.
Etenkin Georgian ja Azerbaidžanin kauppasuhteissa -
on tapahtunut paljon kehitystä.
Valitettavasti tilanne Venäjän kanssa on yhä aika vaikea.
Mutta mielestäni vuosien aikana olemme tehneet paljon hyvää, -
ei ainoastaan huonoa.
Uusi tehtäväni on siis Euroopan tilintarkastustuomioistuimessa.
Jokaisella jäsenmaalla on tuomioistuimessa edustaja.
Suomi ja Suomen hallitus nimitti minut Suomen edustajaksi.
Aloitan työt 1.3.
Tuomioistuin tarkkailee Euroopan unionin varainhoitoa.
Totta kai tehtävä sisältää tilintarkastuksen, -
mutta se myös valvoo ja arvioi.
Me siis valvomme, miten eri instituutiot ja ohjelmat -
käyttävät EU-varoja, menevätkö varat oikeaan suuntaan.
Tässäkin ohjelmassa on vuosien aikana keskusteltu, -
miten esimerkiksi Lähi-itään annettuja varoja on käytetty -
ja onko niitä käytetty oikein.
Esimerkiksi kaiken sen rahan, -
jonka EU antaa vaikkapa eri kehitysyhteistyöhankkeisiin, -
täytyy edistää EU:n arvoja: -
demokratiaa, ihmisoikeuksia, ilmaisun vapautta ja oikeusvaltioperiaatetta.
Valvomme ja arvioimme sitä itsenäisenä elimenä.
Valvomme, miten rahaa käytetään.
Kenties voimme myöhemmin keskustella asiasta ohjelmassa.
Loistavaa. Onnittelut nimityksestänne! Teitä tullaan kaipaamaan täällä.
Tomas, haluatteko antaa tunnustusta Hannun työlle?
Hän on rohkeasti tehnyt työtä Israelin puolesta -
ja puolustanut Israelia ja juutalaisia.
Hän oli järjestämässä ensimmäistä holokaustin muistopäivää.
Muiden puheenvuoroille ei enää riitäkään aikaa ylistyssanojeni jälkeen.
Yritän puhua lyhyesti. Asia on selvä myös katsojille.
Hannu on ollut ohjelmassa alusta asti.
Tapasin Hannun ensimmäisen kerran vuonna 2004.
Olin kuullut hänestä. Hän oli kuuluisa jo silloin.
Hän oli helposti lähestyttävä. Menin esittäytymään ja kerroin, -
että aiomme perustaa ECI:n.
Hän sanoi jotain tosi mielenkiintoista.
Hän kertoi harkinneensa ehdokkuutta Euroopan parlamentin jäseneksi.
Hän sanoi, että tärkein syy ehdokkuudelle -
olisi auttaa minunkaltaisiani ja Israelin valtiota.
Muistan, miten se kosketti minua, -
että on olemassa ihmisiä, joiden sydämellä tämä asia on vahvasti.
Myöhemmin oli kristillinen konferenssi, jossa rukoilimme Hannun puolesta.
Kaikkia innosti se ajatus, että Israelin ystävä voisi nousta parlamenttiin.
Ilmeisesti joku tuolla ylhäällä kuunteli. Loppu onkin historiaa.
Kuvauspäivänä täällä Euroopan parlamentissa -
on holokaustin muistopäivä.
Ajatus syntyi jo vuonna 2005.
Mielessämme oli, että Euroopan unionin sydämestä puuttuu jotain: -
holokaustin uhreja pitää muistaa.
Se on ajatus Euroopan yhteistyön takana.
Ei pidä toistaa historiaa.
Muistan sen hyvin. Meitä oli noin 30―40 henkeä, -
mukana Israelin lähettiläs.
Muutaman tunnin kuluttua on jälleen virallinen muistojuhla.
Hannu voi olla ylpeä siitä saavutuksesta.
Se kuvastaa myös hyvää kumppanuutta -
europarlamentaarikon ja kansalaisjärjestön, kuten ECI, välillä.
Kiitän Hannua virallisesti.
Varmasti tulee vielä tilaisuuksia kiittää teitä.
Daniel, mennään suoraan tämänpäiväiseen aiheeseen.
Joulukuun 6. oli historiallinen päivä Israelille ja juutalaisille.
Ensi kertaa Israelin nykyhistoriassa -
Yhdysvaltain presidentti tunnusti Israelin suvereniteetin -
pääkaupungissa Jerusalemissa. Osoitukseksi siitä -
Yhdysvallat siirtää lähetystönsä Tel Avivista Jerusalemiin.
Mitä se merkitsee Euroopan ulkopolitiikalle -
suhteessa Israeliin ja palestiinalaishallintoon?
Minkä aseman Eurooppa ottaa suhteessa Jerusalem-päätökseen?
Kuten tiedämme, EU arvosteli jyrkästi Yhdysvaltojen päätöstä.
Päätös periaatteessa vain tunnusti tosiasiat.
Jerusalem on Israelin pääkaupunki.
Jokainen EU-johtaja, joka tulee Israeliin ja tapaa Israelin johtajia, -
tulee Jerusalemiin. Siellä sijaitsevat knesset ja pääministerinkanslia.
Siellä ovat valtaosa hallintoelimistä, korkein oikeus ja muut.
On merkille pantavaa, -
miten paljon raivoa ja näkyvyyttä tämä tosiasian tunnustus -
on herättänyt.
Presidentti Abbas yrittää ilman muuta ottaa kaiken irti -
Euroopan unionin ja Yhdysvaltojen välisestä erimielisyydestä.
Abbas vieraili Brysselissä tammikuussa.
Hän yrittää kovasti saada EU:n tai ainakin jotkin jäsenmaat -
tunnustamaan palestiinalaisvaltion. Se on hyvin tyypillistä hänelle.
Sen sijaan että hän todella rakentaisi palestiinalaisille instituutioita -
ja kehittäisi demokratiaa, oikeusvaltio- periaatetta ja toimivaa taloutta.
Lopettaisi vihakiihotuksen ja terroristien palkitsemisen.
Palestiinalaisten budjetista noin 7 prosenttia menee maksuina -
palestiinalaisille terroristeille ja heidän perheilleen.
Sen sijaan että hän valmistelisi todellista palestiinalaisvaltiota -
ja suostuisi viimein monen vuoden kieltäytymisen jälkeen neuvotteluihin, -
se ei kiinnosta häntä. Häntä kiinnostaa vain valtio paperilla.
Hän voi saada sen joiltain jäsenmailta. Se tulee olemaan hänen perintönsä.
Hannu, Israelin tosi ystävänä tässä parlamentissa -
mitä mieltä te olette Trumpin Jerusalem-päätöksestä?
Voidaanko Euroopan parlamentti ja EU-elimet saada tunnustamaan -
edes Länsi-Jerusalem Israelin pääkaupungiksi?
Me kaikki varmasti tiedämme, -
että tämä päätös on tehty Yhdysvalloissa jo kauan sitten.
Se perustuu tosiasiaan eli YK:n tekemään päätökseen.
Mutta Yhdysvaltojen presidentit ovat aina lykänneet lain toimeenpanoa.
Nyt Trump päätti, ettei sitä enää lykätä -
vaan se pannaan nyt voimaan.
Mielestäni ne, jotka tuntevat historian, -
tietävät, että päätös oli oikea.
Siihen aikaan, kun päätös tehtiin, ei ollut niin kutsuttuja palestiinalaisia.
Oli Transjordania. Transjordanian pääkaupunki oli Amman.
Israelin pääkaupunki oli Jerusalem ja Länsi-Jerusalem.
Minusta yksi erittäin tärkeä asia on, -
että pitää yrittää jälleen kerran kertoa ihmisille historian tosiasioita, -
jotta ihmiset muistavat, mitä tapahtui Balfourin julistuksessa, San Remossa,
Kansainliitossa ja YK:ssa.
Tieto auttaa ymmärtämään sen tosiasian -
ja syyn, miksi lähetystöt pääasiassa ovat Tel Avivissa ja Herzlijassa.
Kun Israel itsenäistyi, -
tilanne Jerusalemissa oli yhä epävakaa -
Jordanian ja Israelin jännitteistä johtuen.
Se, mitä voimme täällä tehdä, -
on mielestäni yrittää kertoa tosiasioista ja historiasta.
Ongelma on se, että narratiivi palestiinalaisvaltiosta -
ja palestiinalaiskansasta on niin vahva, -
etteivät ihmiset tiedä historian tosiasioita. Se on iso haaste.
Tietysti meidän pitää yrittää vaikuttaa ulkoministereihin, -
sillä heillä on eniten valtaa.
Eduskunnalla ei ole kovin paljon valtaa ulkopolitiikassa.
Ja sitten tietysti EU:n ulkoasiain korkeaan edustajaan Mogheriniin.
Elleivät he ole täysin samaa mieltä, ainakin he voisivat tunnustaa -
sen historian tosiasian, että Länsi-Jerusalem -
oli ja on Israelin pääkaupunki.
Kuten me ajattelemme ja Trump sanoi aivan oikein, -
jakamaton Jerusalem -
on Israelin pääkaupunki. Se on historiallinen tosiasia.
Yritämme välittää ihmisille historiallisia tosiasioita.
Palestiinalaishallinnon presidentin Abbasin kanta on hyvin selvä.
Hän tapasi Mogherinin Brysselissä tammikuussa.
He keskustelivat Jerusalemista. Abbas sanoo, -
että palestiinalaiset aikovat lykätä Israelin valtion tunnustamista.
Eikö se paljasta hänen värinsä, ettei hän halua rauhaa Israelin kanssa?
Mihin Eurooppa sijoittuu -
palestiinalaishallinnon kannan ja Israelin kannan valossa?
Pitäähän Euroopan valita puolensa.
Aivan oikein. Olemme sanoneet monta kertaa ohjelmassamme, -
että jos niin kutsuttu "palestiinalaiskansa", -
arabiväestö, olisi halunnut oman valtion, -
tosiasia on, että vuonna 1947 he olisivat saaneet valtion.
Se olisi varmasti paljon isompi kuin palestiinalaisalueet nykyisin.
Kuten tiedämme, vuonna 2000 Jasser Arafatille tarjottiin valtiota.
Tarjous oli pöydässä myös vuonna 2008.
On siis ollut todella monta mahdollisuutta.
Kuten Daniel taisi jo sanoa, kaikki viittaa siihen, -
etteivät palestiinalaiset valmistaudu rinnakkaiseloon -
eivätkä valmista kansaansa rauhanomaiseen yhteiseloon -
juutalaiskansan ja -valtion kanssa.
Sitä työtä voimme tehdä tulevaisuudessa yhdessä Hannun -
ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimen kanssa.
Palatakseni kysymykseenne, -
Eurooppa ei valmistele palestiinalaisia rauhaan.
Meidän pitäisi vaatia paljon enemmän.
Otetaanpa esimerkiksi opetussuunnitelma.
Se on paljon radikaalimpi kuin edeltäjänsä.
Jos me puhumme tosissamme mahdollisesta palestiinalaisvaltiosta -
ja rinnakkaiselosta, meidän pitää alkaa valmistella kansaa -
sellaiseen tulevaisuuteen -
eikä rohkaista viha- ja väkivalta- kiihotukseen ja rahoittaa sitä.
Pitää tapahtua vielä paljon, -
ennen kuin voidaan keskustella vakavasti palestiinalaisvaltiosta.
Olen sanonut aiemminkin ja sanon jälleen: kysymys tulisi olla, -
miten voimme varmistaa palestiinalaisten ihmisarvon, -
jotta heidän elämänlaatunsa paranisi ja ihmisoikeuksiaan kunnioitetaan.
Sitä ei mielestäni saavuteta antamalla heille epäonnistuneen valtion, -
uuden, totalitaarisen, islamilaisen valtion.
Jos me todella välitämme palestiina- laisista, ja me kaikki välitämme, -
tulisi tarkastella eri kanteilta, mikä on kansan parhaan edun mukaista.
Ehdottomasti. Daniel, minulla on oma käsitykseni asiasta.
Teillä voi olla eri käsitys. Tahtoisin kuulla sen.
Eikö ole vaarana, että asettumalla palestiinalaisten ja Abbasin puolelle -
Euroopan unioni etääntyy Yhdysvalloista?
Eurooppahan tarvitsee Yhdysvaltoja, pitipä se Trumpista tai ei.
Euroopan etujen mukaista on asettua samaan linjaan Yhdysvaltojen kanssa.
Myös Euroopan komissio etääntyy Lähi-idän tilanteen kehityksestä.
Israelin, Jordanian, Saudi-Arabian ja Persianlahden maiden välille -
on syntymässä uusi liitto.
Katsooko Eurooppa mielestänne väärään suuntaan -
eikä valvo strategisia intressejään, -
vaan jättäytyy tärkeän kehityksen ulkopuolelle?
Toivon, ettei se tee niin. EU-johtajat luultavasti tietävät, -
että pitivätpä he Trumpista tai eivät -
ja olipa heillä erimielisyyksiä linjauksista, eikä sekään ole uutta.
Yhdysvalloilla ja Euroopalla on ollut erimielisyyksiä tästä asiasta -
jo ennen presidentti Trumpia.
Lähi-idän kehityksessä ja muissa kansainvälisissä turvallisuusasioissa -
on toivoa ainoastaan, -
kun transatlanttinen liitto on vahva.
En usko kenenkään uskovan Euroopassa, -
että Eurooppa voisi toimia yksin.
Että se voisi luoda erillisen Lähi-itä-politiikan -
irrallaan Yhdysvalloista. En usko, että ihmiset uskovat siihen.
On olemassa erimielisyyksiä esimerkiksi Jerusalem-kysymyksessä.
Mutta loppujen lopuksi toivoa edistymisestä on vain, -
jos Eurooppa ja USA tekevät yhteistyötä.
Presidentti Abbas boikotoi USA:ta.
Se on absurdeimpia ikinä kuulemiani juttuja.
Jos palestiinalaiset haluavat tehdä selväksi, -
etteivät he ole kiinnostuneita palestiinalaisvaltiosta, jatkakoot näin.
Mutta olen melko varma, että tulevina viikkoina ja kuukausina -
Yhdysvallat esittelee hyvin kiintoisan aloitteen.
Odotamme sitä. Se selvästi suunnittelee jotain.
Silloin on tärkeää, että EU seuraa tilannetta tarkasti -
ja antaa sille tukensa. Silloin nähdään, pääseekö rauhanprosessi jaloilleen.
Ohjelma-aikaa on kaksi minuuttia.
Tomas, mitä te ajattelette?
Abbas ja palestiinalaishallinto yrittävät lyödä kiilaa -
EU:n ja Yhdysvaltojen välille.
Minkä kannan EU:n pitäisi ottaa Jerusalemin suhteen -
ja sen suhteen, että palestiinalais- hallinto vaatii ja painostaa -
tunnustamaan palestiinalaisvaltion ja Itä-Jerusalemin sen pääkaupunkina?
Voi vain toivoa, mutta tiedämme, mikä on todellisuus.
Järjestönä ECI on aika kaukana EU:n dogmaattisesta kannasta, -
jonka mukaan Jerusalemista pitäisi tulla jaettu pääkaupunki.
Jos katsotaan, mitä jaettu pääkaupunki tarkoittaa, -
voisimme olla jopa yhtä mieltä. Mutta yhä uudelleen, -
ja olen kuullut EU-viranomaisten olevan epävirallisesti samaa mieltä, -
että jos vaalimme Euroopan arvoja, ihmiselämän kunnioittamista, -
uskonnonvapautta, sananvapautta ja muuta, -
tutkitaan viimeksi kulunutta 70:tä vuotta.
Kun Jerusalem oli maltillisten muslimien hallussa, mikä oli tilanne?
Mikä on tilanne tänään? Mitä ovat muut vaihtoehdot?
Jos pohdimme sitä vakavissamme, tulemme samaan johtopäätelmään, -
ei historiallisista syistä vaan ihan käytännön syistä.
EU:n pitäisi mielestäni -
ajatella asiaa laaja-alaisemmin. Silloin voimme saavuttaa rauhan.
Hannu, kiitos kaikesta työstänne Israelin ja juutalaisten hyväksi.
Kiitos, että olette ollut vieraanamme ohjelmassa näinä kuutena vuotena.
Menestystä tulevaan tehtäväänne tilintarkastustuomioistuimessa!
Kiitos. Tahdon vielä lisätä, että nyt poliitikkona -
voin tuoda esiin mielipiteitäni.
Mutta tulevassa tehtävässä olen itsenäinen virkamies.
Minun täytyy pitää mielipiteet ominani ja seurata tosiasioita -
ja tuomioistuimen työn tuloksia. Kiitos. Tämä on ollut ilo.
Daniel ja Tomas, kiitos, että olitte mukana ohjelmassa.
Kiitos, että katsoit ohjelman Euroopan parlamentista Brysselistä.
Aiheenamme oli Jerusalem.
On tärkeää seistä Jerusalemin rinnalla.
Onhan se Israelin ikuinen pääkaupunki.
Kiitos seurasta!
Suomennos: Marianne Tenetz