ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Antisemitismi Euroopassa tänään
Tervetuloa Israel-raportin pariin täältä Euroopan parlamentista Brysselistä.
Tuuraan Simon Barrettia tällä viikolla. Olen Tomas Sandell, -
ECI:n perustaja ja johtaja -
sekä tämän ohjelman sponsori.
Tässä jaksossa aiheenamme on antisemitismi -
ja antisemitismi Euroopassa.
Onko se jäänyt historiaan vai onko se edelleen uhka -
Euroopan juutalaisille ja meille vapaana ja avoimena yhteiskuntana?
Tämän viikon jaksossa kanssani studiossa on Lars Adaktusson, -
Euroopan parlamentin jäsen Ruotsista.
Vasemmalla puolellani ovat Johannes Börmann Euroopan komissiosta -
ja Benny Fischer Euroopan juutalaiskongressista. Tervetuloa!
Ennen kuin keskustelemme Euroopasta, -
tahdon hetken puhua Lähi-idästä.
Lars, olette varmasti seurannut uutisia -
muutamina viime päivinä yhteistyösopimuksesta, -
jota palestiinalaisryhmittymät Hamas ja Fatah ovat hieroneet.
Monet suhtautuvat siihen toiveikkaina.
Sitä pidetään uuden sovinnon merkkinä -
palestiinalaisten kesken sekä palestiinalaisten ja Israelin välillä.
Toiset eivät ole yhtä optimistisia.
Mikä on teidän näkemyksenne?
Uskon, että meillä on syytä suhtautua varauksella.
Hamas on terroristijärjestö.
Yksi sen tavoitteista on edelleen Israelin tuhoaminen.
Niin kauan kuin tämä järjestö -
ei irtisanoudu väkivallasta eikä tunnusta Israelin valtiota, -
meillä on syytä suhtautua asiaan varauksella, kuten jo sanoin.
Mielestäni meidän pitää odottaa ja katsoa, -
mitä sopimuksen toimeenpanemisen jälkeen tapahtuu.
Sopimuksessa on kohta, -
jossa sanotaan, että vuoden sisällä järjestetään vaalit.
Katsotaan, järjestetäänkö ne ja missä muodossa.
On olemassa monta kysymysmerkkiä.
On syytä olla varovainen.
Onko Euroopan instituutioista tullut mitään virallista kannanottoa?
En ainakaan ole nähnyt virallista kannanottoa asiasisällöstä.
Pikemminkin muodollisista seikoista, että on käynnissä dialogi.
Osapuolten välinen dialogi on yleisesti ottaen hyvä asia, -
myös Lähi-idässä.
Toisaalta meidän pitää ymmärtää, -
että olemme nähneet tämänkaltaisia sopimuksia aiemminkin, -
esimerkiksi vuonna 2014. Se ei oikeastaan johtanut mihinkään.
On siis tärkeää odottaa hetken, -
ennen kuin asiaa aletaan arvioida.
Palataanpa Eurooppaan. Kun puhutaan juutalaisista ja Israelista, -
täytyy pitää aina mielessä, -
että suurimmat julmuudet juutalaisia vastaan ovat tapahtuneet Euroopassa.
Siksi on tärkeää, että olemme täällä Euroopan parlamentissa Brysselissä, -
Euroopan sydämessä.
Benny Fischer Euroopan juutalaiskongressista, -
edustamanne järjestö kuuntelee kentän tapahtumia -
juutalaisyhteisöissä eri jäsenmaissa.
Jatkan kohta kysymykseen, -
mutta tapasin viime viikolla Israelin suurlähettilään eräässä EU-maassa, -
jonka suhtautuminen Israelia kohtaan on ystävällisimmästä päästä.
Hän kertoi, että juutalaisiin on aina suhtauduttu maassa ystävällisesti, -
mutta viime kuukausina heidän oviinsa on alkanut ilmestyä hakaristejä.
On levitetty lehtisiä, joissa sanotaan, -
että juutalaiset ovat uhka maan turvallisuudelle.
Hän sanoi, että se on ensimmäinen kerta historiassa.
Hän sanoi: "Eurooppa muuttuu silmiemme edessä, -
eikä muutos ole parempaan suuntaan." Miten te kommentoisitte?
Tomas, kiitos, että sain tulla edustamaan järjestöäni tänne.
Aihe on lähellä sydäntämme.
Kun siitä puhutaan, on tärkeää, että kuunnellaan myös juutalaisia.
Vastaan kysymykseenne kahdessa osassa.
Yhtäältä voisi sanoa, ettei Euroopassa ole muuttunut mikään 25 vuoteen.
Itse vartuin Saksassa.
Kävin siellä juutalaisia ja ei-juutalaisia kouluja.
Kun menin juutalaiseen kouluun ensi kertaa, piti läpikäydä käytännöt, -
jotka juutalaisten koululaisten pitää käydä Euroopassa.
Piti käydä turvatarkastukset ja harjoitella terrori-iskun varalta.
Se on ollut todellisuutta Euroopan juutalaisille -
sitten iskun AMIA-kulttuurikeskukseen Argentiinassa vuonna 1994.
Antisemitististen hyökkäysten määrä vuonna 2016 -
tilastojemme mukaan laski yllättäen verrattuna kymmeneen viime vuoteen.
Mutta, ja tämä on vastaukseni toinen osa, -
pitkän ajan kehityksessä kuluneet 20 vuotta osoittavat, -
että iskuja on useammin -
ja juutalaisyhteisöjen sisällä turvallisuudentunne on muuttunut.
Laajoja iskuja, jotka vaikuttavat koko yhteisöön, on ollut entistä useammin.
Iskujen luonne on muuttunut.
Aiemmin esimerkiksi ovia töhrittiin tai hautausmaita häpäistiin.
Nyt iskujen kohteeksi ovat joutuneet myös päiväkodit ja koulut.
Synagogia on yritetty sytyttää tai ne on sytytetty palamaan.
Sillä on valtava vaikutus koko yhteisöön.
Euroopan juutalaiskongressi onkin joutunut kohdistamaan -
ison osan voimavaroistaan yhteisöjen turvallisuushuoliin -
kuluneina kymmenenä vuotena.
Siinä mielessä voimme nähdä muutoksen turvallisuudentunteessa -
ja myös kasvaneita uhkia, koska iskuja on yhä useammin -
ja iskut kohdistuvat kokonaisiin yhteisöihin.
Hyvä huomio.
On kunnia saada Euroopan juutalaiskongressi ohjelmaan.
ECI perustettiin vuonna 2003 läheisessä yhteistyössä -
juutalaisyhteisöjen kanssa. Olette erittäin tervetullut.
Toinen instituutio, jonka kanssa olemme aina tehneet yhteistyötä, -
on Euroopan komissio. On kunnia saada ohjelmaan Johannes Börmann.
Korjatkaa, jos olen väärässä, mutta joulukuussa 2015 -
Euroopan komissio perusti erityiskoordinaattorin viran -
antisemitismin vastaiseen taisteluun.
Virkaan nimitettiin Katharina von Schnurbein, joka on ollut ohjelmassa.
Olette hänen viransijaisensa. Hän on opintovapaalla Firenzessä.
Millaisia ajatuksia teille heräsi, kun kuuntelitte äskeisiä pohdintoja?
Teillä on luultavasti paras näköala tämänpäiväiseen aiheeseemme.
Mitkä ovat teidän ajatuksenne Euroopan komission vinkkelistä?
Tomas, kiitos kutsusta. On ilo olla täällä -
tuomassa Euroopan komission ääntä.
Kuten sanoitte, komissio nimitti joulukuussa 2015 koordinaattorin -
antisemitismin vastaiseen taisteluun. Ennen kuin vastaan kysymykseen -
palaan vielä hieman viran perustamisen taustoihin.
Se on mielestäni tärkeää Benny Fischerin puheenvuoron valossa.
Varapuheenjohtaja Timmermansin -
ja oikeuskomissaari Jourován aloitteesta -
vuonna 2015 järjestettiin ensimmäinen keskustelutilaisuus perusoikeuksista.
Tilaisuuden erityisaiheita olivat antisemitismi ja muslimiviha.
Ne valittiin erityisistä syistä.
Oli vastikään ollut antisemitistisiä iskuja, -
esimerkiksi Pariisin kosherruokakaupan isku, -
Brysselin juutalaismuseon isku ja Kööpenhaminan synagogaisku.
Ne kaikki vahvistivat, että meidän pitää tehdä jotain.
Myös muihin yhteisöihin tehtiin yhä enemmän iskuja.
Siksi nämä valikoituivat keskustelutilaisuuden aiheiksi.
Tilaisuuden suora seuraus oli koordinaattorin viran perustaminen.
Tehtävämme on toimia yhtäältä suorana yhdyshenkilönä -
juutalaisorganisaatioille ja -yhteisöille.
Keskuspaikkamme on Brysselissä mutta me myös jalkaudumme.
Vierailemme jäsenmaiden juutalaisyhteisöissä.
Tänä vuonna olemme käyneet mm. Kreikassa, Puolassa ja Bulgariassa.
Kuuntelemme juutalaisyhteisöjä. Joka maassa on erilaisia ongelmia.
Antisemitismi on hyvin monisyistä. Torjumiskeinotkin ovat erilaisia.
Se on työmme tavoittavaa puolta.
Sisäisesti tehtävämme on raportoida suoraan poliittisille johtajille -
ja painottaa sitä, että johtajien poliittinen tehtävä -
on kitkeä antisemitismiä.
Kerromme juutalaisyhteisöjen huolista varapresidentti Timmermansille -
ja komissaari Jouroválle.
Esittelemme heille, miten ongelmaa voisi parhaiten kitkeä.
Pyrimme myös valtavirtaistamaan antisemitismin torjumista.
Koordinaattorin virka kuuluu perusoikeuksien yksikköön -
oikeusasioiden pääosastossa. Toimimme juridisesta näkökulmasta.
Mutta antisemitismiä täytyy käsitellä kokonaisvaltaisesti -
myös koulutuksen, tilastotieteen ja muiden alojen valossa.
Se tulee tuoda Euroopan unionin valtavirtaan.
Kiitos. Palaamme vielä saavutuksiinne.
Tiedän, että olette ollut hyvin aktiivinen ja menestyksekäs.
Jatketaan hieman myöhemmin.
Lars, puhtaan antisemitistisistä välikohtauksista Euroopassa.
Olen käynyt monissa seminaareissa ympäri maailman.
Valitettavasti Ruotsi, erityisesti Malmö, nousevat usein esiin.
Mitä sanoisitte? Teillä on tuntuma Ruotsista.
Mikä on juutalaisyhteisön tilanne Ruotsissa tänä päivänä?
Minun pitää olla rehellinen.
Tilanne on erittäin huolestuttava.
Se on ollut sitä jo monta vuotta.
Ruotsiin on tullut suuri määrä mahanmuuttajia -
muslimimaista.
Heitä ei ole onnistuttu kotouttamaan.
Nämä asiat yhdessä ovat lisänneet antisemitismiä.
Se on mielestäni seurausta myös -
taloudellisista ja sosiaalisista ongelmista -
sekä fundamentalististen aatteiden leviämisestä.
Ne yhdessä luovat otollisen maaperän -
tällaisille ajatuksille.
Se on hyvin valitettavaa.
Sanon tämän murheellisena, -
mutta Malmön juutalaisyhteisön tilanne on nykypäivänä hyvin vaikea.
Juutalaiset kokevat häirintää päivittäin.
On kaikenlaisia tilanteita, joissa juutalaisia kohti hyökätään.
Siksi Ruotsin hallitus yrittää -
kitkeä tätä ongelmaa, mutta se ei toistaiseksi ole onnistunut kovin hyvin.
Minusta on mielenkiintoista nähdä ja mainita myös, -
että tämä on yksi puoli ongelmaa Ruotsissa. On myös toinen puoli: -
kasvava radikaali oikeisto, uusnatsiliike.
Se järjestää mielenosoituksia kadulla.
Se saa jatkuvasti uusia kannattajia.
Pari viikkoa sitten oli tällainen mielenosoitus Göteborgissa, -
Ruotsin toiseksi suurimmassa kaupungissa.
Meillä on sekin ongelma pöydällämme.
Tilanne on hyvin vakava.
Meidän täytyy todella tehdä enemmän, -
jotta ongelma saadaan ratkaistua.
Johannes Euroopan komissiosta, kuka olisi uskonut, -
että vuonna 2017 keskustellaan uusnatseista, -
jotka marssivat Göteborgin kaduilla.
Sen vuoksi pyydänkin teiltä kommenttia.
Teillä lienee hyvä käsitys siitä, miltä nykypäivän antisemitismi näyttää.
Keitä ovat tekijät? Mitkä ovat heidän motiivinsa?
Mitä näette faktatietojen ja tilastojenne valossa?
Ensinnäkin täytyy tehdä selväksi, ettei antisemitismi ikinä kadonnut.
Se on lähtökohta.
Antisemitismiä esiintyy äärioikeistossa ja -vasemmistossa -
sekä islamilaisesta ääripäästä. Kaikki se tulee huomioida.
Numerotietojen perusteella tietyissä maissa -
antisemitististen tapausten määrä on kasvanut.
Esimerkiksi Isossa-Britanniassa vuoden 2017 tammi―kesäkuussa -
antisemitististen tapausten määrä on kasvanut hurjasti -
neljään tapaukseen päivässä.
Samoin Saksassa vuoden alkupuoliskolla -
on raportoitu 3―4 antisemitististä tapausta päivittäin.
Kasvusuuntaus on siis selvä. Toisaalta tietoihin pitää suhtautua varauksella.
Ne ovat ainoastaan raportoituja tapauksia.
Kun kysyy juutalaisyhteisöiltä suoraan,
he sanovat, että valtaosa tapauksista jää ilmoittamatta.
Heidän kokemaansa turvattomuus ei useinkaan näy -
tapausten raportoinnissa. Yksikin tapaus riittää -
horjuttamaan koko juutalaisyhteisön turvallisuudentunnetta.
Se voi olla yksi väkivaltainen isku esimerkiksi synagogaan tai museoon,
kuten täällä. Se uhkaa koko yhteisöä ja horjuttaa turvallisuudentunnetta.
Sen vuoksi Euroopan unioni toteutti ensikertaa vuonna 2013 -
kattavan tutkimuksen seitsemässä jäsenmaassa.
Juutalaisyhteisöiltä kysyttiin, mitä he pitävät antisemitisminä ja uhkana.
Heistä kahdelle kolmasosalle antisemitismi on todellinen uhka -
jokapäiväisessä elämässä. Jopa kolmen neljäsosan mukaan -
antisemitismi oli lisääntynyt viitenä edellisenä vuonna.
Nämä tiedot ovat vuodelta 2013. Nyt on vuosi 2017.
On erittäin todennäköistä, että luvut ovat nykypäivänä paljon suuremmat.
Siksi tämän vuoden lopussa ja ensi vuoden alussa -
teemme uuden tutkimuksen, niin näemme, mikä on suuntaus -
ja mitä juutalaisyhteisöt ajattelevat antisemitismistä.
Hienoa. Benny, luullakseni on hyvä merkki, että istumme tässä studiossa -
emmekä ole yksin. Euroopan komissio ottaa asian todesta.
On Euroopan parlamentin jäseniä, jotka seisovat rinnallanne.
Uskotteko, että maiden hallinnot ja Euroopan instituutiot -
tekevät riittävästi työtä juutalaisyhteisöjen hyväksi?
Uskon. Mielestäni ECI on täydellinen esimerkki tuesta, -
jota juutalaisyhteisö ja Israelin valtio saavat juutalaisyhteisön ulkopuolelta.
Kuulimme juuri Johannes Börmannin puheenvuoron.
Hänen osastonsa tekee paljon työtä tukeakseen juutalaisyhteisöjä -
ja myös työskentelee juutalaisyhteisöjen kanssa.
Se on hyvin tärkeää. Ja kun puhutaan Euroopan parlamentista, -
se hyväksyi hiljattain päätöslauselman antisemitismistä.
Voitte varmasti kertoa siitä lisää.
Voimme todella nähdä, että on monia liittolaisia.
Olemme siitä iloisia.
Juutalaiskongressi toimii yli 38 maassa ympäri Eurooppaa.
Tilanne erityisesti myös EU:n ulkopuolella -
on maakohtaisesti aina erilainen.
On tärkeää ymmärtää myös liittyen ensimmäiseen kysymykseenne -
eräs toinen muutos Euroopassa.
Tukea on olemassa hallintojen sisällä, -
mutta tuki vähenee tai puuttuu kokonaan yhteiskunnassa laajemmin.
Ennen taltioinnin aloittamista keskustelimme -
Bernard-Henri Lévystä, jonka Euroopan juutalaiskongressi -
toi puhumaan Euroopan parlamenttiin alkuvuonna 2016.
Hän sanoi: "Nykyään viholliset eivät ole poliitikkoja. He ovat kadulla."
Se on hyvä huomio tilanteesta.
Päätän puheenvuoroni sanomalla...
Toki te olitte se, joka kutsui Bernard-Henri Lévyn.
Hän on erinomainen puhuja erityisesti tästä aiheesta.
Tuon lopuksi esiin kaksi asiaa.
Olemme kiitollisia poliitikkojen tuesta.
Jäsenvaltioiden täytyy vielä panna toteen päätöslauselma, -
jonka Euroopan parlamentti hyväksyi.
Tässä näemme, että etenkin turvallisuuteen liittyen tuki puuttuu.
Juutalaisyhteisöistä valtaosan pitää rahoittaa omat turvapalvelunsa.
Heidän pitää palkata vartijat oville varmistaakseen vapautensa -
Euroopan kansalaisina. Siinä on jotain pielessä.
Ranskan piti lopettaa maksaminen vartijoille, -
jotka seisovat juutalaisinstituutioiden edessä, joissa niitä todella tarvitaan.
Saamme tukea komissiolta ja parlamentilta -
sekä kansainvälisiltä instituutioilta ja kansallisilta hallinnoilta.
Itävalta, Romania, Saksa ja Iso-Britannia hyväksyivät hiljattain -
kansainvälisen holokaustin muiston liiton antisemitismi-määritelmän.
Kuitenkin nuorten ihmisoikeusaktivistien parissa -
on havaittavissa...
Kun pohditaan antisemitismiä -
laaja-alaisesti eri tekijöiden valossa, -
näemme muutoksen: antisemitismiä on alettu pitää -
yksin juutalaisyhteisön, ei yhteiskunnan, ongelmana.
Tulevaisuus näyttää, säilyykö se sellaisena.
Tällä hetkellä asemamme on vahva. En ole kovin luottavainen, -
että juutalaisyhteisö saa näin paljon poliittista tukea 10―15 vuoden päästä.
Odotamme Euroopan komissiolta vastauksia.
Johannes Börmann, mitä osastonne on tähän mennessä saavuttanut?
Osasto on yhä melko uusi. Voitteko kertoa, mitä olette saavuttaneet -
ja mitä painopistealueita työssänne on tulevina vuosina?
Mielelläni. Kommentoin Benny Fischerin puheenvuoroa.
Tämä on yksi hyvin tärkeä seikka.
Antisemitismiä ei tule nähdä yksin juutalaisyhteisön -
vaan koko yhteiskunnan ongelmana. Se on uhka avoimelle demokratialle.
Tulisi ymmärtää se. Tästä lähtökohdasta tulisi sitten nähdä, -
että koko yhteiskunnan ja valtion tulisi kohdistaa siihen huomionsa.
Ja nyt suoriin tuloksiin, joita voimme esitellä kahden vuoden työn jälkeen.
Ensinnäkin antisemitismin kitkeminen sosiaalisessa mediassa.
Se tulee nähdä osana taistelua -
muuta rasismia ja muukalaisvihaa vastaan sosiaalisessa mediassa.
Toukokuussa 2016 laadimme säännöt suurimpien yritysten, -
kuten Twitterin, Facebookin, Microsoftin ja YouTuben kanssa.
Ne sitoutuivat valvomaan laitonta vihapuhetta -
ja tarvittaessa poistamaan sen palveluistaan 24 tunnin sisällä.
Seuraamme tilannetta, sillä juutalais- yhteisö pitää sitä isona uhkana.
He kohtaavat antisemitismiä verkossa.
Kesäkuussa 2017 toteutetun täytäntöönpanon myötä -
ilmiannetusta vihapuheesta 60 prosenttia -
on poistettu IT-yritysten toimesta.
Keskustelemme myös muiden palveluntarjoajien kanssa, -
jotta internet olisi turvallinen paikka kaikille juutalaisille.
Toinen asia on lainsäädännön muuttaminen.
Euroopassa laki on kieltänyt rasismin ja muukalaisvihan vuodesta 2008.
Kansallisten hallintojen tehtävä on sisällyttää se kansalliseen lakiin.
Teemme työtä jäsenvaltioiden kanssa varmistaaksemme, -
että se otetaan huomioon myös lainvalvojien koulutuksessa, -
jotta he tuntevat lain ja osaavat reagoida, jos joku joutuu -
antisemitististen ja muiden viharikosten uhriksi.
Kolmas... selvä.
Aika loppuu kesken, kuten aina hyvässä keskustelussa.
Pyytäisin jokaiselta minuutin pituiset loppukommentit -
erääseen visaiseen kysymykseen.
Mitä voisimme tehdä käytännössä kitkeäksemme juutalaisvihaa -
Euroopan parlamentin jäseninä, -
Euroopan komission jäseninä tai kansalaisyhteiskunnan jäseninä?
Aloitetaan Larsista.
Kiitos. Mielestäni meillä on aina keskustelua -
antisemitismin yhteydessä, mitä voimme tehdä -
ja mitä voimme sanoa.
Mitä on sallittua sanoa esimerkiksi politiikasta ja Israelin hallinnosta.
Mielestäni on tärkeää, että on yleisesti tiedossa määritelmä, -
mitä antisemitismi on.
Se oli osa päätöslauselmaa, jonka hyväksyimme kesäkuussa.
Se on hyvä lähtökohta. Mielestäni on tärkeää myös -
työskennellä eri tasoilla. Tehtävämme on ottaa vastuuta Euroopan tasolla.
On erittäin tärkeää myös ryhtyä toimiin kansallisella tasolla -
lainsäädännössä ja sosioekonomisten olosuhteiden parantamisessa, -
sillä ne luovat tämänkaltaista vihaa -
ja se liittyy usein myös rikollisuuteen.
Työttömyyden ja yhteiskunnallisen levottomuuden torjuminen -
on myös hyvin tärkeää.
Lopuksi mielestäni on myös hyvin tärkeää paikallisella tasolla -
olla hyvät yhteydet sosiaaliyhteiskuntaan.
Siviiliyhteiskuntaan.
Myös muslimiyhteisöihin, moskeijoihin ja imaameihin, -
jotta voimme keskustella, mitä voimme yhdessä ratkaista ongelmia.
Kiitos, Lars. Valitettavasti meidän pitää lopettaa tähän.
Keskustelu oli erittäin mielenkiintoinen. Aika rientää.
Kiitos teille työstänne täällä Brysselissä.
Tässä olikin kaikki tällä kerralla.
Simon Barrett palaa studioon ensi kuussa uusien aiheiden kanssa.
Muistakaa tämän jakson sanoma.
Taistelu antisemitismiä vastaan ei ole yksin juutalaisyhteisön tehtävä.
Tehtävä kuuluu meille kaikille, -
jotka uskomme vapaaseen, avoimeen yhteiskuntaan.
Meidän täytyy torjua tätä uhkaa Euroopassa. Kiitos, nähdään!
Suomennos: Marianne Tenetz