ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Balfourin julistuksen 100-vuotisjuhla
Hei ja tervetuloa ohjelman pariin!
Olemme jälleen Euroopan parlamentissa Brysselissä.
Tänään keskustelemme Balfourin julistuksen 100-vuotisjuhlasta.
Pohdimme, mitä se merkitsee tämän päivän Euroopalle.
Vieraanamme tänään ovat -
Andrew Tucker, ECI:n lainopillinen neuvonantaja -
ja Alankomaiden Christians4Israel -järjestön johtaja; -
Alex Benjamin Euroopan―Israelin julkisasiain järjestöstä -
ja Bill Etheridge UKIP-puolueesta.
Tervetuloa! Aloitetaan teistä, Bill.
Ennen ohjelmaa kerroitte, että olette käynyt kahdesti Israelissa.
Mitä piditte Israelista?
Miksi päätitte puhua Israelin puolesta täällä Euroopan parlamentissa?
Se on innoittava maa.
Ensimmäisellä matkalla kävimme Juudeassa ja Samariassa.
Meille esiteltiin, miten aavikosta -
ihmiset kehittivät kaupunkeja, yliopistoja ja viinipuristamoita.
Tosi innostavaa. Siellä tehdään työtä kovasti sivistyksen tuomiseksi sinne.
Yksi tarina oli tosi innoittava. Eräs mies oli jäänyt eläkkeelle työstään.
Hän päätti alkaa tuottaa viiniä. Hän löysi tarkoitukseen sopivan kukkulan.
Hän löysi viinirypälelajikkeen, jota paikallinen yliopisto oli tutkinut.
Se oli peräisin Raamatun ajoilta. Hän alkoi viljellä sitä.
Kun hän muokkasi maata kukkulalla, hän löysi kiviesineen.
Se tutkittiin. Se oli tuhansia vuosia vanha viinikuurna.
Sillä paikalla oli viljelty viiniä jo tuhansia vuosia aiemmin.
Se innoitti minua.
Myöhemmin minut kutsuttiin vielä puhumaan yliopistoon.
Nuoret siinä yliopistossa olivat innoissaan israelilaisuudestaan.
Innoissaan vapaudesta. He puolustivat päättäväisesti sitä, mihin he uskovat.
Minun oli määrä innoittaa heitä. He innoittivat minua.
Olin jo lähtiessäni kannattaja, mutta palasin sieltä fanina.
Hienoa. Kiitos, että puolustatte Israelia Euroopan parlamentissa.
Andrew, kiva saada teidät ohjelmaan. Edellisestä kerrasta onkin jo aikaa.
Tomas on New Yorkissa. Olette hänen tilallaan.
Mitä olette viime aikoina tehnyt ECI:ssä ja Israeliin liittyen?
Yksi mielestäni erittäin mielenkiintoinen asia on se, -
että olemme perustamassa Thinc-ajatushautomoa.
Se tulee sanoista The Hague Initiative for International Cooperation.
Tarkastelemme Israelia ja kansoja kansainvälisen lain näkökulmasta.
Ajatus on tarkastella objektiivisesti, -
miten kansainvälinen laki toimii, -
ja haastaa tai ainakin tutkia kahden valtion ajatusmallia, -
joka tuntuu olevan nykykeskustelua määrittävä poliittinen narratiivi.
On selvää, ettei ajattelumalli toimi.
Tahdomme tuoda esiin, että ratkaisu voi olla kaksi valtiota tai ei, -
mutta kansainvälinen laki ei määrää tai edellytä mitään tiettyä ratkaisua.
Se asia on ratkaistava neuvottelujen kautta.
On korkea aika lopettaa Israelin syrjivä ja yksipuolinen kohtelu -
kansainvälisessä laissa.
Lakimiehenä minua huolestuttaa laki itse.
Se, miten lakia käytetään ja mielestäni väärinkäytetään -
etenkin YK:ssa mutta myös Euroopassa.
Se on epäreilua Israelia mutta myös monia muita kohtaan.
Puhutaan muista vähemmistöistä, kuten kurdeista.
Maailmassa on paljon miehitettyjä alueita. Niistä ei puhuta kuten pitäisi.
Kuulostaa vaikuttavalta. Kiva kuulla siitä sitten lisää.
Hyvä ystäväni Alex. Kiva, että tulitte ohjelmaan.
Israel on turvallisissa käsissä järjestönne hyvän työn ansiosta -
Euroopan parlamentissa ja instituutioissa.
Aiheenamme on tänään Balfourin julistuksen 100-vuotisjuhla.
Siitä tuli asiakirja, joka auttoi juutalaiskansaa -
palaamaan ikivanhaan kotimaahanne Lähi-itään.
Miten tärkeä asiakirja on mielestänne Israelille ja juutalaiskansalle?
Ensinnäkin juttu, jonka Bill Etheridge äsken kertoi.
Siinäpä vasta Jumalan huolenpitoa.
Ihoni meni kananlihalle, kun kerroitte sitä.
Jumalan huolenpidosta puhuen, -
Balfourin julistus on äärimmäisen tärkeä meille juutalaisille.
Tahdon teroittaa, ettei se tullut helpolla.
Juutalaisten historia ei muutenkaan ole helppo. Valtio ei tullut helpolla.
Balfour ei ollut yksinäinen ääni.
Tahdon kumota ajatuksen, -
että britit olisivat muka lahjoittaneet meille oman valtion.
Se syntyi ensisijaisesti poliittisesta tarpeesta. Se ei tullut helposti.
Selitän lyhyesti. Turkki hallitsi siihen aikaan Palestiinaa.
Juutalainen nimeltä Aaron Aaronsohn alkoi vakoilla.
Hän tiedotti brittejä siitä, -
mitä Turkin miehittämässä Palestiinassa tapahtui.
Hän matkusti maailmalla ja yritti vakuuttaa ihmisiä juutalaisvaltiosta.
Kun hän oli Britanniassa, hänen sisarensa siepattiin.
Sisarta kidutettiin, ja hän teki lopulta itsemurhan.
Aaronsohnin onnistui vakuuttaa britit siitä, -
että hän pystyisi perustamaan juutalaislegioonan, -
jonka britit näkivät viidentenä kolonnana -
Turkin hallitsemassa Palestiinassa -
ja hyödyllisenä apurina briteille.
Siitä Balfour sai idean, joka alkoi saada nostetta.
He näkivät, että viidennestä kolonnasta oli hyötyä -
Turkin miehittämässä Palestiinassa.
Britit eivät silti halunneet olla mukana luomassa valtiota, -
sillä heillä oli muita taloudellisia ja strategisia intressejä Lähi-idässä.
Aaron Aaronsohn ei ole kovin tunnettu nimi.
Enemmän tiedetään Herzlistä ja muista hänenkaltaisistaan.
Mutta Aaron Aaronsohn ansaitsee saada kunnian.
Hän oli ratkaisevan tärkeä, kun juutalaisvaltiota luotiin.
Balfour sähköisti juutalaisten maailman.
Ensimmäistä kertaa juutalaiset pystyivät näkemään, -
että vaikka Herzl oli palavan innokas, kyse ei ollut vain pilvilinnoista, -
vaan konkreettisesta asiasta, jota kohti voitiin edetä.
Meidän näkökulmastamme Balfourin julistus -
oli erittäin tärkeä.
Bill, miten tärkeää on, että täällä Euroopan parlamentissa -
tunnistetaan Balfourin julistuksen tärkeä merkitys juutalaiskansalle?
Sehän takasi juutalaiskansalle lupauksen, -
että brittihallinto auttaisi palauttamaan juutalaisille kotimaan.
On ratkaisevan tärkeää, että ajattelu- tapa täällä muuttuisi kaikin tavoin.
Olen ollut kokouksessa ja istunnossa kerta toisensa jälkeen.
Niissä puhujat, yleensä vasemmalta mutta myös kaikilta puolilta, -
teilaavat ja lyövät Israelia yhä uudelleen ja uudelleen.
Meitä on kourallinen, jotka puolustavat Israelia. Vain kourallinen.
Israelin vastainen aulavaikuttaminen on hurjan suurta.
Minusta on erikoista, että maa, joka on demokratia -
ja jolla on samanlaiset arvot kuin Länsi-Euroopalla, -
joutuu silmätikuksi tällä tavalla, kun katsoo vaihtoehtoja sen ympärillä.
Mutta se on totuus.
Meitä on täällä pieni määrä, jotka yritämme puolustaa Israelia.
Työtä on paljon. Mitä enemmän pidämme ääntä, sen parempi.
Työ on kovaa. Vastapuoli on paljon vahvempi.
Siksi arvostamme ääntänne ja työtänne Israelin puolesta.
Se on tärkeää täällä Euroopan parlamentissa.
Andrew, Balfourin julistuksen julkaisija oli brittihallinto, -
joka oli mahtimaa ensimmäisen maailmansodan aikaan.
Julistuksella pyrittiin auttamaan juutalaisten paluuta kotimaahansa.
Miten tärkeänä te kansainvälisenä juristina pidätte Balfourin julistusta -
kansainvälisen lain lainopillisena asiakirjana?
Miten tärkeä se on Israelin valtion kansainväliselle lailliselle asemalle?
Päätös Balfourin julistuksesta tehtiin 31.10.1917.
Samana päivänä Beersheba vapautettiin.
Vapauttajina olivat Uuden-Seelannin ja Australian joukot. Olen siitä ylpeä.
Päätös julkaistiin kolme päivää myöhemmin, 2. marraskuuta.
Se on historiallisesti ja poliittisesti erittäin tärkeää.
Se avasi tien kansan paluulle ja Israelin valtion perustamiselle.
Se oli brittien yksipuolinen päätös.
Se tehtiin poliittisessa asiayhteydessä, kuten Alex sanoi.
Pääosin poliittisista syistä. Taustalla oli myös uskonnollisia syitä.
Balfour ja Lloyd George olivat kristittyjä. Arvostivat juutalaiskansaa.
Britit ovat poliittisesti eteviä. Se oli poliittisesti fiksu päätös.
Britit ja ranskalaiset pohtivat myös, kuka ottaa haltuunsa Lähi-idän.
Nähdäkseni Balfourin julistus sisällytettiin -
San Remon päätöslauselmaan huhtikuussa 1920.
Sen pohjalta liittoutuneet päättivät luoda mandaatin.
Kansainliitto hyväksyi sen vuonna 1922.
Balfourin julistuksessa on kolme ainutlaatuista osaa, -
jotka päätyivät mandaattiin.
Ensinnäkin se oli mandaatti juutalaiskansan paluulle maahan.
Siitä oli tuleva juutalaisten kansalliskoti Palestiinassa.
Palestiinan asukkaista vain 10 prosenttia oli juutalaisia.
Ajatusta, että kansan annetaan palata, ei olla aiemmin nähty historiassa näin.
Mandaatteja oli useita.
Tämä oli niistä ainoa, joka koski maan ulkopuolella olevia.
Siinä tunnustettiin kansan aiempi kuningaskunta.
Se puhui heidän kotimaansa uudelleen muodostamisesta.
Maailma myönsi, että juutalaiskansalla on vanhastaan yhteys maahan.
Se on paljon vanhempaa perua kuin arabien yhteys maahan.
Islam tuli alueelle vasta 600―700-luvuilla, -
kaksituhatta vuotta juutalaiskansan jälkeen.
Toiseksi maan tuli olla Palestiinassa.
Palestiina käsitti kaikki alueet: myös Länsirannan, Gazan -
ja Golanin. Sekä myös nykyisen Jordanian. Se oli Palestiina.
Juutalaisten kansalliskodin piti siis sijaita Palestiinassa, -
ei kenties niillä rajoilla, -
mutta Jerusalemin ja Länsirannan piti ehdottomasti kuulua siihen.
Jerusalem ja Länsiranta olivat alusta asti juutalaisten sydänalueita.
Ajatus, että he tulivat Länsirannalle 50 vuotta myöhemmin, on hullu.
Juutalaiskansalla on ollut yhteys Länsirannan juutalaiskaupunkeihin -
kauan ennen kuin kristityt tai muslimit astuivat kuvaan.
Kolmas näkökulma liittyy rajoihin.
Tässä Balfour on tärkeä, -
sillä mandaatti puhuu rajoista, -
jotka Palestiinalle sovittiin.
Yli puolet Palestiinasta annettiin arabeille.
Alueesta tuli Jordania vuonna 1920.
Koko Jordanjoen länsipuolinen alue olisi juutalaisten kotimaata.
Kansainvälisen lain mukaan -
mandaatin rajoista tuli Israelin valtion rajat.
Anteeksi, että tämä on näin pitkällistä, mutta on tärkeää selittää pari asiaa.
Ensinnäkin Israelin valtion olemassaolo -
ei ole Balfourin julistuksen ansiota.
Kukaan ei lahjoittanut juutalaisille oikeutta luoda valtiota.
Siitä tuli valtio omasta ansiostaan.
Se täytti valtion tunnusmerkit vuonna 1948: sillä oli kansa, alue -
ja toimiva hallinto. Kolme valtion tunnusmerkkiä.
YK tai Kansainliitto ei lahjoittanut oikeutta perustaa valtiota.
Juutalaiskansa käytti sille kuuluvaa luonnollista itsemääräämisoikeutta.
Mutta valtion rajat: -
Jos katsoo rajoja enemmistössä valtioita, -
jotka syntyivät mandaateista, siirtomaista tai huoltohallintoalueista,
mandaattien, siirtomaiden ja huoltohallintoalueiden rajoista -
tuli valtioiden rajoja.
Israel on ainoa maa maailmassa, jolta tämä kiistetään.
Puolet Afrikkaa ja valtaosa Lähi-itää, Syyria, Libanon, Jordania -
syntyivät mandaatin rajoille.
Nigeria, Uganda, monet Länsi-Afrikan ja Etelä-Amerikan maat.
Ne saivat rajansa Uti possidetis juris -periaatteella: -
jos mandaattialueesta tulee valtio, rajoiksi tulevat mandaattialueen rajat.
Ajatus, että YK voi määrittää Israelin rajat, on...
Naurettava. - Huonoa lainkäyttöä ja politiikkaa.
Meillä ei ole oikeutta määrätä, mitkä ovat Israelin rajat.
On olemassa juridisia periaatteita, jotka sanovat niin.
Se on pitkä vastaukseni. Balfourin julistus on hyvin tärkeä -
historiallisesti ja poliittisesti.
Mutta se ei ole Israelin valtion tärkein juridinen perusta.
Kiitos valaisevasta vastauksesta.
Alex, Balfourin julistus oli tulosta -
Israelin perustajaisän ja sionismin isän Theodor Herzlin näystä ja innosta.
Hän ajoi juutalaisvaltion perustamista.
Sionismi syntyi valitettavasta juutalaisvihasta ja antisemitismistä.
Onko Israel ollut vastaus antisemitismin ongelmaan?
Miten Israel on vastannut ongelmaan, -
josta juutalaiskansa on kärsinyt vuosituhansia?
Vastaan ensiksi kysymykseen Herzlistä.
Ensinnäkin Andrew mainitsi ikivanhan yhteyden maahan.
Se on meille hyvin tärkeä.
Herzl vuodatti sydämensä ja sielunsa sionismiin.
Kun puhutaan ikivanhasta yhteydestä maahan, vertaan Herzliä Moosekseen.
Tooraa lainatakseni me juutalaiset olimme uppiniskaista kansaa.
Napisimme ja valitimme Herzlille, kun hän yritti innoittaa meitä, -
että sionismi on toiveunta.
Että se oli liian vaikeaa ja saavuttamatonta.
Että meitä vihataan niin, ettei meille anneta kotimaata.
Mooseksen tavoin hänkin välillä väsyi. Matkusti maailmalla vakuuttamassa, -
että kotimaa on mahdollinen ja välttämätön.
Mooseksen tavoin hän kuoli ehtimättä nähdä luvattua maata.
Hän näki vilauksen, suunnitelman, odotuksen.
Mutta hän ei ollut todistamassa valtion syntymää.
Se on Herzlin elämän surullisimpia asioita.
Hän omisti elämänsä sille.
Hän ei alussa uskonut siihen, mutta vakuuttui sitten.
Lopulta hän ei ehtinyt nähdä, miten näky toteutui.
Se on juutalaisille koti, vaikkemme asuisi siellä.
Olen asunut Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Se oli meille turvasatama vaikeina aikoina. Perheeni muutti Romaniasta.
Asetuimme Britteinsaarille. Voin aina palata Israeliin, jos haluan.
Se on meille tärkeää. Jos tilanne Euroopassa kiristyy, -
tiedämme, että juutalaisvaltio tulee avuksemme.
Israelin historiassa on ollut mm. Operaatio Taikamatto.
Tuhansia jemeniläisiä lennätettiin. Osa ei tiennyt, mikä lentokone on.
Tähän liittyy eräs kiva kertomus.
Israeliin palannut lentokone liukui kiitotien yli.
Lentäjän piti kallistaa konetta, -
niin että se alkaisi pyöriä ja pysähtyisi hiekkaan.
Jemeniläisistä puolet eivät olleet aiemmin olleet lentokoneessa.
He vain poistuivat koneesta ajatellen, että näin lentokone hidastaa.
Operaatio Mooses toteutettiin Etiopian juutalaisille.
Sitten kommunismin aikana ja jälkeen tuli suuri määrä venäläisiä.
On totta, että Israel on ja tulee aina olemaan meidän tukemme.
Valitettavasti ja ironisesti Israelin tuki maailman juutalaisille -
voi joskus olla kaksiteräinen miekka.
Vanhan sanonnan mukaisesti, jos Israel aivastaa, -
koko maailman juutalaiset saavat flunssan.
Operaatio Valettu Lyijy Gazassa -
johti piikkiin antisemitismin kasvussa Britanniassa.
Israelin tapahtumat vaikuttavat usein juutalaisyhteisöihin.
Olemme erottamattomasti yhteydessä Israelin valtioon. Olen siitä ylpeä.
Ohjelmaa on jäljellä viisi minuuttia.
Miten katsojat voisivat tukea rohkeita meppejä, kuten te?
Puolustatte Israelia.
Tämä on merkittävä vuosi Israelille.
Israel vietti Jerusalemin vapautuksen ja yhdistymisen 50-vuotisjuhlaa.
Tänään olemme puhuneet Balfourin julistuksen 100-vuotisjuhlasta.
Israelin vihaajien Israel-vastaiset protestit -
eivät vastustaneet Jerusalemin vapauttamisen 50-vuotisjuhlaa.
Niin olisi luullut, jos he välittävät vain Juudeasta ja Samariasta.
He kyseenalaistivat Israelin valtion oikeuden olemassaoloon.
Uskomme, että Balfourin julistuksen juhlallisuuksia Lontoossa -
varjostavat juhlaa. He vastustavat koko ajatusta juutalaisvaltiosta.
Miten tärkeää on, että teidänkaltaisenne parlamentaarikot -
ymmärtävät, ettei minkään muun -
Euroopan tai Lähi-idän valtion laillisuutta kyseenalaisteta?
Sanotaan suoraan ja rehellisesti.
Joillakuilla poliitikoilla on todellinen usko johonkin.
Heillä on horjumattomia ydinuskomuksia.
Joillakuilla. Heitä on pieni joukko.
Loput ovat mukana politiikan, valtion ja hallinnon bisneksissä -
Britanniassa tai Euroopassa. He uskovat vain valtaan.
Se on todellisuutta.
Miten katsojat voivat vaikuttaa?
He voivat painostaa poliitikkoja.
Kertoa, että poliitikkojen toiminta ratkaisee, ketä he äänestävät.
Politiikka on alue, jolla voi edellyttää vastuullisuutta.
Pitää saada poliitikot pelkäämään työpaikkansa puolesta.
He elävät aseman tuomaa etua varten.
Itse teen sitä sen takia, että uskon johonkin.
Heidät pitää laittaa vastuuseen.
Monet protestoivat ja vastustavat Israelia.
Kyse ei ole mistään yksittäisestä pikkuseikasta.
Kyse on Israelin vastustamisesta.
He uskovat siihen ja painostavat edustajia -
innokkaasti, suurilukuisesti, järjestäytyneesti, voimalla.
Poliitikot taipuvat, koska he haluavat tulla uudelleen valituksi.
Eivät he usko, mitä he väittävät.
Mieti poliitikkoja kautta maailman. Eivät he tarkoita mitä sanovat.
He sanovat, mitä ihmiset haluavat kuulla antaakseen heille rahaa, -
äänestääkseen heitä tai liittyäkseen puolueeseen.
Se on kyynistä, likaista ja inhottavaa hommaa.
Heihin voi vaikuttaa vain ymmärtämällä, miten alhaisia he ovat,
ja vetämällä oikeasta narusta: uhkaamalla äänestää jotakuta toista.
Vain sillä tavalla poliitikkoihin voi vaikuttaa.
Toivotan onnea, jos joku haluaa muuttaa asiaa.
Olisi kiva nähdä muitakin samanmielisiä ja tehdä työtä yhdessä.
Tosi virkistävää.
Andrew, Lontoossa Albert Hallissa vietetään 7.11. juhlailtaa -
Balfourin julistuksen allekirjoittamisen muistoksi.
Miten tärkeä Euroopan kristittyjen on juhlia tätä suurta saavutusta?
Mielestäni erittäin tärkeää.
Balfour muistuttaa meitä historiasta kuluneina satana vuotena -
ja kauemmaltakin ajalta.
Kaikkien kansalaisten, etenkin kristittyjen, -
pitää ymmärtää tuo historia.
Monet luulevat, että kaikki alkoi vuonna 1967.
He eivät tiedä, mitä tapahtui ennen vuotta 1967, -
jolloin Jerusalem yhdistyi jälleen ja Länsiranta tuli jälleen Israelille.
Pitää ymmärtää kaikki tapahtumat, jotka johtivat Israelin valtion syntyyn,
sekä juutalaiskansan historia, -
joka on kansojen aiheuttaman hajotuksen, sorron ja vainon historiaa.
Alex, aikaa on 20 sekuntia.
Mikä on Balfourin julistuksen perintö nykypäivän Israelille?
Se on hyvin tärkeä.
En voi ylistää, että Britannia olisi aina tehnyt oikein.
Mandaatin aikana, josta Andrew puhui aiemmin, -
Britannia teki kauheita asioita. Se käännytti Palestiinasta juutalaisia, -
jotka yrittivät paeta natsismin pahimpia ylilyöntejä.
Ja sodan jälkeen maan ollessa mandaatin alaisuudessa -
se laittoi ihmisiä samoille leireille, joilta heidät oli vapautettu.
Arvostan brittien työtä ja julistusta, -
mutta briteillä on ollut historiassa kahtalainen sanoma.
Toistan, mitä Andrew sanoi.
Kukaan ei lahjoittanut meille Israelia.
Se syntyi juutalaiskansan kuolemattoman tahdon ansiosta.
Hyvät herrat, kiitos, että olitte mukana ohjelmassa tänään!
Kiitän myös katsojia.
Olemme muistelleet Balfourin julistuksen 100-vuotispäivää.
Se oli nyky-Israelin valtion syntymätodistus.
On tärkeää muistaa perintömme ja kristittyjen sionistien rooli -
Israelin juutalaisvaltion uudelleenperustamisessa.
Se on tärkeää nykypäivän Britannialle ja Euroopalle.
Suomennos: Marianne Tenetz