ISRAEL-RAPORTTI EUROOPAN PARLAMENTISTA
Onko palestiinalaisvaltio mahdollinen?
Hei ja tervetuloa ohjelman pariin.
Olemme Euroopan parlamentissa Brysselissä.
Tänään puhumme Lähi-idän rauhanprosessista.
Pohdimme, onko palestiinalaisvaltio mahdollinen -
Yhdysvaltain uuden presidentin Donald Trumpin tuella.
Seurassani on Tomas Sandell, ECI-järjestön perustaja ja johtaja; -
Hannu Takkula, MEP Suomesta, Tottenhamin kannattaja; -
ja Alex Benjamin, Euroopan―Israelin julkisasiain järjestön johtaja.
Onnea! Teille syntyi juuri tyttövauva.
Tomas, aloitetaan teistä.
Kävitte Washingtonissa. Puhuitte kongressille.
Teillä on sisäpiirin tietoa uudesta Trumpin hallinnosta.
Miten puheenne otettiin vastaan kongressissa?
Kiitos, Simon. Hyvä olla taas tällä puolella Atlanttia.
Meillä oli suuri etuoikeus -
puhua kahdessa tilaisuudessa Washingtonissa.
Kongressissa työntekijöille ja kansain- välisten suhteiden asiantuntijoille -
ja myös kansallisen rukousaamiaisen yhteydessä.
Toimme esiin huolestuttavan antisemitismitilanteen Euroopassa.
Ikävä kyllä myös Yhdysvalloissa on nyt samanlaisia suuntauksia.
Toimme esiin myös vainottujen kristittyjen ja muiden vähemmistöjen -
tilanteen Lähi-idässä.
Olimme siellä ystävämme Lars Adaktussonin kanssa.
Halusimme välittää uudelle hallinnolle seuraavanlaisen viestin: -
Euroopan ja Yhdysvaltojen täytyy tehdä yhteistyötä -
näillä kahdella rintamalla: antisemitismin kitkemisessä -
ja vähemmistöuskontojen oikeuksien puolustamisessa Lähi-idässä.
Uskon, että kun uusi hallinto on järjestäytynyt, -
se tulee panostamaan vahvasti näihin kahteen teemaan.
Hannu, tervetuloa ohjelmaan!
Tässä kuussa uutisissa on kerrottu Israelin pääministeri Netanjahun -
ja USA:n presidentti Trumpin tapaamisesta.
Lehdistötilaisuudessa tapaamisen yhteydessä yksi avainasioita -
oli mahdollinen palestiinalaisvaltio.
Kysymykseksi jäi, aikooko Trumpin hallinto pyrkiä siihen.
Onko mielestänne kahden tai kolmen valtion ratkaisu -
israelilaisten ja palestiinalaisten välillä saavutettavissa?
Ensinnäkin toisin esiin, -
että pidän entisen pääministerin David Ben-Gurionin ajatuksesta.
Hän kannatti yhden valtion ratkaisua, jossa kaikilla on yhtäläiset oikeudet.
Se oli ajatus, kun Israelin valtio perustettiin.
Ikävä kyllä arabit... Siihen aikaan heitä ei kutsuttu palestiinalaisiksi -
vaan arabeiksi. He eivät pitäneet ajatuksesta.
He saivat tukea Israelin ulkopuolelta. He alkoivat taistella vastaan.
Ikävä kyllä näyttää siltä, -
että vaikka yhden valtion ratkaisu on paras ratkaisu, -
ajatus voi olla hieman liian naiivi ja idealistinen nykyaikana.
Näyttää siltä, että jos halutaan kestävää rauhaa, täytyy löytää -
jonkinlainen kompromissi.
Yksi sellainen voisi olla tämä kahden valtion ratkaisu.
Myös Israelissa monet ovat sen kannalla monista eri syistä.
Yksi syy on se, että arabiväestö kasvaa hyvin nopeasti.
20―30 vuoden kuluttua enemmistö saattaa olla arabeja.
Kuten tiedämme, myös arabeilla on kaikki oikeudet osallistua vaaleihin.
Jos arabit ovat enemmistö, -
voi olla, etteivät he enää kunnioita juutalaisvaltion periaatteita.
Mielestäni nyt siis näyttää siltä, -
että kahden valtion ratkaisu -
on realistinen vaihtoehto.
Mutta totta kai on myös monia asioita, jotka pitää ottaa huomioon.
Toivon todella, että palestiinalaisten puolella löytyy valmiutta -
kahden valtion ratkaisuun ja rauhanomaiseen rinnakkaiseloon -
israelilaisten ja juutalaisten kanssa.
Se on tietysti iso kysymysmerkki.
Kuten sanoin, nyt näyttää siltä, että ollaan menossa siihen suuntaan.
Alex, tervetuloa taas ohjelmaan.
Oslon sopimuksen allekirjoittamisen ja syyskuun 1993 jälkeen -
kansainvälinen yhteisö koki, että Israelin―palestiinalaisten konflikti -
ratkaistaan kahden valtion mallilla. Israel suostui rauhanprosessiin, -
jota tukivat USA, Venäjä, EU ja YK, jotta konflikti saataisiin ratkaistua.
Kun tarkastelee palestiinalaishallinnon viimeaikaisia toimia, -
se näyttää tähtäävän yksipuoliseen palestiinalaisvaltioon.
Se ei suostu suoriin neuvotteluihin Israelin kanssa.
Onko palestiinalaisvaltio yhä toteutettavissa? Mitä se vaatisi?
Se on hyvinkin toteutettavissa, mutta pitää olla realistinen.
Nähdäkseni pitää esittää kysymys, -
onko palestiinalaishallinto edes valmis omaan valtioon.
Kysyn sitä, koska Arafat kutsui valtiota "kultaiseksi häkiksi".
He ovat vuosikymmenien ajan valmistelleet kansaa.
Palestiinalaisille on kerrottu, että jokaisella palestiinalaisella on avain.
He uskovat, että he voivat palata Israeliin ja avata kotioven avaimella.
Ja siitä tulee heidän valtionsa.
He eivät ole valmiita valtioon.
Aina kun heille on tarjottu valtiota, he ovat kieltäytyneet siitä.
Kun ylläpidetään myyttiä, -
että juutalaisvaltio ja Israel olisivat jotenkin katoamassa -
eikä tarvitse jakaa maata juutalais- kansan ja israelilaisten kanssa, -
silloin valtion todennäköisyys on hyvin paljon pienempi.
Mieleeni tuli, että minulla oli tilaisuus vierailla Ramallah'ssa, -
kun Arafat oli johtaja. Olin siellä -
Suomen entisen presidentin ja ulko- asiainministerin Tarja Halosen kanssa.
Olimme Arafatin kansliassa.
Seinällä oli iso kartta.
Kartassa luki "Palestiinalaisvaltio". Se kattoi koko Israelin ja Bekaanlaakson.
Kysyin: "Mitä tämä on? Sehän on vastoin Oslon sopimusta."
Hän vastasi meille: -
"Tällä hetkellä meillä on vasta 22 prosenttia valtiomme alasta.
Tuo on unelmamme."
Sanoin muille ihmisille siellä: -
"Kuinka me puhumme kahden valtion ratkaisusta?
He sanovat, että heillä on vain 22 %. Tuo on heidän unelmansa."
Niin kutsutulla "presidentillä" on sellainen kartta seinällään.
He sanoivat: "Se on vain retoriikkaa." Se ei ole retoriikkaa.
Se on kiperä haaste.
Hyväksyvätkö he sen oikeasti, että on kaksi valtiota?
Etteivät he aloita taas sotaa Israelia vastaan.
Tomas, Euroopan unioni ja monet Euroopan parlamentin jäsenet -
kannattivat häpeällistä YK:n päätöslauselmaa 2334.
Myös Pariisin rauhankokous tammikuussa -
kannatti palestiinalaisvaltion perustamista yksipuolisesti.
Millaisia vaaroja syntyy Israelin turvallisuuden kannalta, -
kun kansainvälinen yhteisö yrittää ajaa yksipuolisesti palestiinalaisvaltiota?
Toimisiko se?
Olen samaa mieltä Alexin ja Hannun kanssa, -
että se on tosi ongelmallista.
Sain juuri valmiiksi vieraskynä-artikkelin.
Otsikko: "Vastauksena kahden valtion ratkaisu. Mitkä ovat kysymykset?"
Se kuvastaa hyvin tämänhetkistä ongelmaa.
Viimeksi kuluneina 25―30 vuotena -
vastaus on aina ollut kahden valtion ratkaisu.
Mutta ei ole ollut selvää, mitä yritetään saavuttaa.
Yritetäänkö lopettaa konflikti?
Yritetäänkö parantaa palestiinalaisten elinolosuhteita?
Vai onko olemassa piiloagenda, jossa nämä kaksi kysymystä -
ovat enenevässä määrin toissijaisia?
Halutaanko luoda uusi islamilainen valtio mihin hintaan hyvänsä?
Jos yhtälöä tarkastellaan eri näkökulmasta, voisi pohtia: -
Miten palestiinalaisten ihmisoikeudet saataisiin aidosti turvattua parhaiten?
Miten heidän elinolosuhteitaan saataisiin kohennettua parhaiten?
Ei ole välttämättä totta, että kahden valtion ratkaisu tai oma valtio -
takaisi kumpaakaan noista kahdesta tavoitteista.
Toisin sanoen: Jos kysyy irakilaiselta tai syyrialaiselta pakolaiselta, -
miksi hän tulee Eurooppaan, -
niin kuin pakolaisia tuli vuonna 2015, -
oman valtion pitäisi olla vastaus, mutta se ei ole.
Täytyy olla realistisempi.
Meillä täytyy olla akateemisesti totuudenmukaista keskustelua, -
jossa keskitytään kysymyksiin -
eikä niinkään hoeta automaattisesti mantraa kahden valtion ratkaisusta.
Eikä etenkään kahden valtion ratkaisusta, -
jossa edellytykset eivät ole kypsiä. Kuten Alex ja Hannu mainitsivat, -
jos luo vihan kulttuurin, jossa ei valmistella ihmisiä -
tulevaan rinnakkaiseloon, se on hyvin vaikeaa.
Jos palestiinalaiset tavoittelevat vielä Pyhää maata kokonaan itselleen, -
en ole kovin optimistinen.
Kansainvälisen yhteisön olisi nyt hyvä tilaisuus avata laatikko.
Trump sanoi konferenssissa: -
"Mikä kelpaa kummallekin osapuolelle, se kelpaa minullekin."
Mutta otetaan uusi, tuore näkökulma koko asiaan.
Hannu, eikö yksi suuri ongelma länsimaisissa päättäjissä -
ja etenkin Euroopan päättäjissä olekin se, että heille palestiinalaisvaltio -
on pakkomielle?
Eikö yksi vaara ole se, että he tukevat sitä millä hinnalla hyvänsä?
He katsovat läpi sormien hirvittäviä ihmisoikeusloukkauksia, -
joita palestiinalaishallinto tekee palestiinalaisia kohtaan -
ja joita oikeusinstituutti on tuonut esiin.
Tahdon sanoa, että tässä talossa on 751 jäsentä.
Sanotaan, että miltei aina noin 200 on Israelin puolella.
Noin 200 on palestiinalaisten puolella.
Välissä on noin 300―350 jäsentä, -
joilla ei ole lukkoon lyötyä mielipidettä -
Lähi-idän asioista.
On hyvin tärkeää, -
että heillä on kunnolliset tiedot Lähi-idän tapahtumista.
Olette oikeassa sen suhteen, -
mitä palestiinalaishallinnon hallitsemalla alueella tapahtuu.
Sitä ei aina tunneta lännessä yleensä eikä poliitikkojen keskuudessa.
On erittäin olennaista, että poliitikot tietävät tosiasiat.
Minusta näyttää, että tällä hetkellä -
narratiiveja korostetaan tosiasioiden ylitse -
tai vaihtoehtoisia totuuksia korostetaan tosiasioiden ylitse.
Nyt ei ole helppoa yrittää kertoa ihmisille, mikä on totuus.
Mutta täytyy sanoa, että arvostan järjestöjä, -
kuten Tomasin European Coalition for Israel.
He ovat täällä paikan päällä. Ne välittävät totuutta -
Lähi-idän tapahtumista. Tarvitsemme todella sellaisia -
tietoja täällä päätöksenteon tueksi.
Tällä hetkellä sosiaalinen media ja erilaiset narratiivit -
ovat suositumpia kuin faktatiedot.
Se on haastava tilanne poliitikoille.
Alex, eikö yksi iso ongelma palestiinalaishallinnon kannalta -
ja palestiinalaispresidentti Abbasin kannalta olekin se, -
että oma kansa ei pidä sitä toimivaltaisena?
Siellä ei ole pidetty vaaleja sitten vuoden 2009.
Jos palestiinalaishallinto järjestää presidentinvaalit -
ja parlamenttivaalit, -
eikö vaarana ole Hamasin voitto, mikä on gallupien mukaan todennäköistä?
Näin se ottaisi vallan koko palestiinalaishallinnon alueella, -
ja syntyisi islamistivaltio, kuten Gazassa.
Uskotko, että ulkovallat, etenkin Euroopan parlamentti ja sen elimet, -
tuntevat sen vaarat ja seuraukset?
En usko. Se on selvä asia.
Kelataan hieman taaksepäin.
Muistellaan, miten Hamas nousi valtaan Gazassa.
Otaksutaan, että Israelin vetäytyminen Gazan asuinyhteisöistä -
johti Hamasin valtaannousuun.
Euroopan parlamentissa -
parlamentaarikkojen suurin huolenaihe on asutuskysymys.
Myös talojen purkamisia Alueella C paheksuttiin paljon.
Kuvitellaan, että Hamas nousisi valtaan Länsirannalla.
Se on täysin mahdollista, kuten sanoitte.
Palestiinalaishallinto on harjoittanut korruptiota vuosikymmenten ajan.
Se on saanut avustusta ulkomailta miljoonien dollarien edestä, -
mutta se ei ole parantanut kansansa oloja millään lailla.
Se jatkaa väkivallan kierrettä.
He näkevät, mitä Gazassa tapahtuu.
Kenties he näkevät siellä ratkaisuja ja alkavat seurata sitä mallia.
Siinä on ongelma.
Gaza on aika kaukana suurista asutuskeskuksista.
Joihinkin yhteisöihin ja kibbutseihin osuu silloin tällöin raketteja.
Mutta ohjuksen lento Tel Aviviin kestää 15―30 sekuntia.
Jos Hamas saa haltuunsa Länsirannan, -
se on kivenheiton päässä Jerusalemista.
Kivenheiton päässä Israelin suurista kaupunkitaajamista.
Palestiinalaiset eivät ole valmiita tähän mahdollisuuteen.
Sen osoittaa se, että he haluavat rakentaa rajoittamatta Länsirannalla.
Jos siellä rakennetaan rajoittamatta eikä hoideta mainittuja ongelmia, -
vaarannetaan palestiinalaisten turvallisuus -
ja myös Israelin valtion turvallisuus.
Tomas, vierailitte siis hiljattain Washingtonissa.
Tapasitte Trumpin hallinnon jäseniä.
Teillä on varmasti tästä joukosta paras käsitys Trumpin suunnasta -
Lähi-idän politiikassa.
Millaisia mahdollisia ratkaisuja ja linjanvetoja Trumpin hallinnolla on -
Israelin-palestiinalaisten konfliktiin?
On liian aikaista kertoa ja arvioida näkymiä.
Sanon vain tämän. Ei ollut mikään salaisuus, -
että olin hyvin huolissani Obaman kauden viimeisistä kuukausista -
ja kansainvälisestä pyrkimyksestä -
määrittää kahden valtion ratkaisun reunaehdot yksipuolisesti.
Nyt olen tietysti optimistisempi tämän uuden hallinnon suhteen.
Uutta presidenttiä voi arvostella monestakin syystä, -
mutta on täysin perusteetonta vihjailla, -
että hän olisi Israel- tai juutalaisvastainen, -
kuten jotkut tahot Yhdysvalloissa väittävät.
Ensimmäisessä lehdistötilaisuudessa tuli selväksi eräs seikka.
Elleivät osapuolet tule neuvottelu- pöydän ääreen, ratkaisua ei löydy.
Kansainvälisesti ei myöskään tulla näkemään pyrkimystä, -
jossa runnottaisiin läpi jokin toimimaton ratkaisu.
Tässä suhteessa uskon, että Trump ja hänen neuvonantajansa -
ovat edellisiä hallintoja realistisempia.
Mutta silti on liian aikaista sanoa, mitkä ovat heidän suunnitelmansa.
Tietysti minulle henkilökohtaisesti oli pieni yllätys, -
että Trump nimittää vävynsä vastaamaan rauhanprosessista.
Mutta seurataan tilannetta tarkasti ja katsotaan, mitä tapahtuu.
Ohjelma-aikaa on jäljellä viisi minuuttia. Tehdään yhteenveto.
Hannu, eikö rauhanprosessin yksi iso kiistakysymys olekin se, -
että Arafatin ja Rabinin allekirjoitettua sopimus -
Valkoisentalon nurmikolla syyskuussa 1993 -
palestiinalaisjohto ei ole valmistellut kansaa johtajuuteen ja rauhaan?
Se on kiihottanut kokonaisen palestiinalaissukupolven vihaan, -
antisemitismiin ja väkivallan glorifiointiin.
Miten ikinä voi tulla rauhaa, -
jos palestiinalaishallinto ei valmistele kansaansa rauhaan -
ja aitoon sovintoon Israelin kanssa?
Se on avainasia. Muistan, kun joitain vuosia sitten -
vierailin Israelissa -
ja myös joillain alueilla, joiden hallinnosta vastaavat palestiinalaiset.
Olin siellä britti Elias Fattalin kanssa.
Hän tekee erittäin hyvää työtä sillä alalla.
Hän korosti koulutusta ilman vihaa.
Palestiinalaisista yli 50 prosenttia on alle 15-vuotiaita.
On erittäin tärkeää, -
että he saavat tasapainoista koulutusta.
Mielestäni Euroopan tasolla meidän täytyy pohtia, -
miten voimme tarjota heille tasapainoista koulutusta.
He ovat tulevaisuuden päättäjiä siellä.
Heidän täytyy oppia elämään rauhanomaisesti rinnakkain -
naapuriensa kanssa. Sillä se on tulevaisuudessa suurin asia siellä.
Se on yksi alue, johon meidän tulee vielä keskittyä enemmän.
Rauhankasvatus Lähi-idässä ja palestiinalaisalueilla.
Meidän pitää huolehtia, että kielletään viha, kiihotus ja antisemitismi, -
joka heillä on koulukirjoissa ja opetussuunnitelmissa.
Euroopan veronmaksajat eivät voi rahoittaa sitä.
Se on avainasia. Meidän pitää löytää siihen ratkaisu.
Ohjelma-aikaa on kolme minuuttia. Alex, vastauksenne 1,5 minuutissa.
Mitä linjasuosituksia antaisitte Euroopan komissiolle, -
jotta tämä konflikti saataisiin joskus päätettyä onnistuneesti?
Kaksi sanaa. Vihakiihotus ja tilivelvollisuus. Puhuimme niistä.
Kerron esimerkin Hannu Takkulalle.
Viime viikolla EU:n rahoittamassa kulttuurikeskuksessa Nablusissa -
järjestettiin aivan tavallinen tanssikilpailu.
Voittajaesityksen nimi oli "Paina liipaisinta".
Esitys käsitteli sitä, että mennään tappamaan juutalaisia Jerusalemiin.
Se oli EU:n rahoittama hanke.
Olemme puhuneet vihakiihotuksesta.
Ei voi valmistella eikä saavuttaa rauhanprosessia, jolla olisi merkitystä,
ellei vihakiihotukseen puututa yhtä paljon kuin asutuksiin.
Tarvitaan tilivelvollisuutta.
Tällä hetkellä palestiinalaishallinto saa Euroopasta suuria summia.
Heiltä ei vaadita tilivelvollisuutta.
Abbas saa sanoa juutalaisista mitä vain.
Ei ole mekanismia sulkea rahahanoja. He voivat toimia rankaisematta.
Tämä pitää korjata ja EU:n pitää luoda mekanismi, -
kuten P-Irlannin rauhanprosessi, -
että rahaa ja apua saa vain, jos sitoutuu rauhaan demokraattisesti.
Ikävä lopettaa ohjelma tähän toteamukseen, -
mutta rauhanprosessi on turha, jos keskitytään vain asutuksiin -
ja vihakiihotus lakaistaan maton alle.
Vihakiihotus ja tilivelvollisuus. Ratkaise ne, ratkaise rauhanprosessi.
Harjoitamme kaksinaismoraalia.
Joidenkin maiden ja organisaatioiden kanssa ollaan erittäin tiukkoja.
Mutta palestiinalaisten suhteen täytyy aina ymmärtää ja sietää.
Meidän täytyy pitää kiinni arvoistamme -
ja noudattaa samoja kriteerejä kaikkien tahojen kanssa.
Tomas, yhteenveto 20 sekunnissa.
Miten kristityt katsojamme voivat -
tukea Israelia ja totuutta?
Täytyy edelleen puolustaa -
juutalaiskansan oikeutta esi-isiensä kotimaahan, Israeliin.
Arabinaapurien kannattaisi ymmärtää ja hyväksyä se -
ja nähdä Israel ratkaisuna moniin ongelmiin.
Israel on kasvuyritysten maa ja valo kansoille.
Silloin rauha olisi mahdollinen.
Kiitos, että olitte mukana.
Kiitos, että katsoit ohjelman Euroopan sydämestä, Euroopan parlamentista.
EU:n täytyy tarkastella huolellisemmin -
Israelia ja palestiinalaiskonfliktia koskevia linjanvetojaan.
Ei pidä yksipuolisesti tukea palestiinalaisvaltiota.
Täytyy tutkia, mitä konkreettisia askelia voidaan ottaa, -
jotta israelilaiset ja palestiinalaiset saavuttaisivat rauhan.
Täytyy puuttua vihakiihotukseen ja siihen, miten rahamme käytetään.
Kiitos seurasta!
Suomennos: Marianne Tenetz